EMI.ÉKUESZÉÜ Í^AGDA PÁL I>T. FEU/IT 73 



VII. 

 EMLÉKBESZÉD 



MAGDA PÁL LT. FELEET- 



MONDOTTA 



AZ ACADEMIa' nagy gyűlésében, DEC. 19. 1844. 

 SZÉKÁCS JÓZSEF I.TAO. 



Tekintetes társaság! Ha valaki azt kérdené, mi annak oka, hogy 

 a' világ ncmelly emberekkel és viszont némelly ember a' világgal bol- 

 dogulni nem tud, és kérdésére életből merített választ óhajtana nyerni, 

 azt javaslanám neki : olvassa meg Magda Pál' életét 's abban föltalálja 

 mind azt , mit keres. 



Magda Pál született Rozsnyón jun. 29. 1770. polgári szülőktől, 

 kik őt jő korán papnak szánták volt, noha a' végzet máskép határozott. 

 Kiképzését a' hazában a' dobsinai , rozsnyai, késmárki és pozsonyi is- 

 kolák, külföldön pedig a' jénai egyetem eszközölték. A' honi iskolák' 

 végeztével, előbb hogysem Jénába ment volna, Iglún töltött egy évet, 

 mint nevelő. Ezt azért szükség megjegyeznünk, minthogy a' balsorstői 

 olly nagy mértékben hányatott férfinak életében ezen egy év volt a' 

 legboldogabb. „Itt éltem, úgymond önmaga ezen évről, reményeim' leg- 

 szebb virágkorát; itt festé a' tapasztalás által még nem okúit ifjú phan- 

 tasiám a' legszebb, legelevenebb szinekkel a' világot, 's rózsákkal hinté 

 be éltem' utait, mellyekcn egykor az eszesek és nemesektől megértve, 

 tisztelve és szeretve, a' gyengéktől félre értve, a' gonoszok és alávalók- 

 tól gyűlölve, rágalmazva, üldözve, kínok és tövisek közt — itt-ott ke- 



M. T. T. ÉVK. VII. 1. 10 



