a' telekiek' tudományos hatása. Í93 



más küzti harczában, tudományos ébredezésünk olly nehéz, olly szer- 

 telen lassú. 



Kétszeres dicsőség jut e' szerint azon keveseknek, kik a' gátló 

 körülmények daczára, magukat tudományszeretet 's ápolás által tették 

 kitűnőkké e' hazában. Az ő érdemük clfogyhatlan fényű és nem cseké- 

 lyebb mint azoké, kik hadi pályán áldoztak, vagy vért vagy életet. 

 Ok is a' haza' virágzásaért fáradozának, küzdő bajnokai voltak a' lé- 

 teleért csatázó nemzetnek, elszánt, nehéz harczokat vítak a' butaság, 

 balítélet, babonás hit, vak buzgalom, szóval a' szellemi sötétség' óriásai 

 ellen; homlokveríték között egyengetvén az ösvényt a' felvilágosulás és 

 nemzetiség' mennyei nemtője előtt. Azért neveik oda tartoznak a' had- 

 hősek' nevei mellé, kiket, ha a' magyarnak csakugyan van jövendője, 

 a' hazának egykor keletkezendő nagy történetírói igazságosban méltat- 

 ván, e' nemzet' áldásaiba fognak ajánlani. A' lantverő Zrínyi' érdeme 

 nem kisebb, mint az eszéki hidat elromboló Zrínyié, 's a' velős beszé- 

 dit Telegdi és Pázmán, az ékes verselő Gyöngyösi, és a' kedves dalnok 

 Faludi, hősek valának a' maguk' pályáján, szinte úgy mint Szondi vagy 

 Dobó, Losonczi vagy a' kenyérmezei győzők s a' magyar beszéd' tör- 

 vényhozója Révai, és a' nyelvművész Kazinczy, hosszú időkre kiható 

 győzelmek' vezérei voltak a' szellem' birodalmában. A' csata' bajnokai- 

 nak köszönhetjük hogy még fenn áll e' haza; a' tudományok' bajnokai- 

 nak, hogy virágzik, hogy e' nemzet összetörvén az idegen hangok' 

 nyolczszázados jármát, nemzeti nyelven gondolkodik, és szól; hogy rá 

 az értelmiség' világa mindig erősebb és boldogítóbb fényben dereng 's 

 férfiasan kezdi emelni fejét a' szabad nemzetek' sorába. Azért tisztelet a' 

 tudomány' férfiainak , kik népünk' számára hódításokat tettek, tartomá- 

 nyokat foglaltak a' .szellem' országából. Ha ők nem fáradnak, gyakran 

 üldöztetés, többször félreismerés néha még megvetés között is, elszán- 

 tan és csüggedeflcniil, csaknem minden jutalom nélkül az egy öntudatén 

 kivtíl; ha a' nemzet' legnagyobb kincsét, a' nyelvet, melly iskolából, 

 tanácsteremből, szónokszékről , a' társalgás' csillogó csarnokaiból szám- 

 űzve, megvetve, elfeledve, paraszt kunyhókba menekült, ott nemsoká- 

 ra elvadulandó, keblök' szent érzelmeivel nem erősítik, leikök' gondola- 

 tával nem táplálják, edzik , gazdagítják, izlésökkel nem nemesítik: ma 

 le kell vala mondanunk a' nemzeti szellemben gondolt és akart fejlő- 



