EMLÉKBESZÉD G. DESSEWFPY ÍOSZEF IG. ÉS TISZT. T. FELETT. 139 



hallá maga küníl, 's ünámitás nélkül hilielc: liogy a' nagy győzelem' ki- 

 vivásáná! — mellyért akkor minden nemes kebel küzdött — ő is a' baj- 

 nokok' egyike leend; hogy e' hazában neki is dicső napszám jutott: 

 miként ne nézett volna dobogrí szívvel a' jövő elébe ? miként ne merült 

 volna egész lelkével a' mozgalomba, melly akkor a hazai életnek' min- 

 den ágait megragadta? 



Az alkotmányos élet, a' nemzeti nyelv, az irodalom, maga nem- 

 zeti öltözetünk nem volt semmi, miben a' magyar magát az utoisd kor- 

 mány alatt megtámadva ne látta volna, 's minek ővalmánál most nemes 

 lelkesedésre nem gerjedhető ; nem volt mező, mellyen magát a' hazafi 

 cselekvésre fölhíva ne érzette, mellyen olly ifjú mint Dessewffy ak- 

 kor, nemes foglalatosságot ne talált volna magának. 



De a' lelkesedés* időszakai nem tarthattak sokáig, 's kik hazáju- 

 kat ismerve mozgalmait nyugodtan tekintek, jókor sejdíteni kezdek: 

 hogy a' kor nem fogja megtartani ígéretét, 's hogy még hosszú küzdésre, 

 sok csöndes munkálkodásra van szükség, mielőtt hazánk az akkor olly 

 közeinek látszott czélt elérheti. 



Midőn hazánkra Jőzsef absolutismusa nehezedett: a' szabadság 

 tüzetett ki zászlóul , 's kik e* körűi csoportoztak , akár mert alkotmá- 

 nyos kiváltságaik , 's nemzctiségök' sértését fájlalák , akár mert azon 

 eszmékért lángoltak , mellyek akkor Francziaországban uralkodókká vál- 

 tak, egymagában öszvetartó pártnak látszottak. De a' párt, melly kö- 

 zös megtámadás ellen öszvetarthatott, mihelyt ez megszűnt 's mindenki 

 kivánatainak értelmezésére kényszeríttetett, nem járhata többé egy ös- 

 vényen; az egy szó, mellyet lelkesedéssel horda zászlaján, nem takarhatá 

 el az óriási vélemény-különbséget. Illy viszonyok között az 1790-ki 

 időszak az alkotmányos élet' terén miként szülhetett volna nagy eredmé- 

 nyeket? Néhány törvény, mellyben minden párt föltartva elveit, a' 

 kérdéseket inkább elhalászta , mint eldönté ; néhány kiküldött országos 

 választmány — ez minden, mit az olly lelkesedéssel föllépett korszakból 

 megtartánk. A' hazai nyelv kevesektől ismerve ismét elhagyatott, az 

 irodalom iránti buzgóság megszűnt, a' magyar köntös ismét letétetett, 

 's a' lelkesedés után csak azon lankadtság maradt látszólag vissza, mely- 

 lyet a' beteg, crisis után, ha őt meg nem gyógyítá, megtartani szokott. 



M. T. T. ÉVK. VII. 1. 18 



