140 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG TÖRTENETEI. 



'S Dessewfty először életében érzé a csalódás' keserűségét, melly nél- 

 kül senki, ki politicai pályára lépett, sírjába nem szállt még. 'S e' szo- 

 morú napokban hány nem monda le büszke reményeiről ? hány nem 

 csüggedett el hazája' jövőjén örökre? Csak véghetlen szeretet tarthatja 

 föl hitünket illy viszonyok között, 's az ritkának adatott! 



Voltak, kik ezt nem tevék, kik hinni nem akarák: hogy, miért 

 keblük olly melegen tud érezni , a' magyar nép csak egy nagy halott ; 

 kik az olly nyugodtan pihenő haza előtt bátran hirdetek : hogy csak 

 alszik, 's föltámadásáról szóltak kortársaik' kaczagása közt. 'S hogy az 

 1790-ki korszak az, melly őket a' hazának nüveltej ez az, mit neki kö- 

 szönünk; mert ha e' haza eléri azon czélt, melly után annyi kebel só- 

 várog: valóban azoké a dicsőség, kik mint Dessewffy, elég erősek va- 

 lának föntartani hitöket a kétkedők között; kiknek reménye, midőn azt 

 mások elveszték, csak erős föltétellé vált, hogy mit a' sors kedvező ha- 

 talmától várniok nem lehet, azt önerőjükkel küzdjek ki; a dicsőség 

 azoké , kik nem estek kétségbe hazájok fülütt. 



A' napok , hol hazánknak politicai újjászületését reményleni lehe- 

 te, az 179ü-ki országgyűlés után megszűntek. Az egyenlőség utáni vágy, 

 melly e' hazában a' nép' míveltebb osztályainál tovább még nem terjedt, 

 mióta a' franczia forradalom e' föHengző tanokat olly szörnyen kezdé 

 valósítni, elveszte pártorlóit; kik alkotmányunk' hiányait átlátva, javí- 

 tása után sóvárogtak azon erős meggyőződésben, hogy a' magyarnak 

 még erősbülni, nemzetiségének szilárdulni kell, 's mielőtt politicai újjá- 

 születése megtörténhetik, a' jövőre bizák reményeik' teljesültét, és a' 

 hazai nyelv' mivelése lőn a' czél , mellyet e' buzgó polgárok maguknak 

 a' jelenben kitűztek; az irodalom azon kör, mellyre egész munkásságu- 

 kat forditák. E' térre a' politicai vélemények' különbsége ki nem ter- 

 jedhete, e' pályán a' fordulat, mellyet a' franczia forradalom későbben 

 vett, senkit el nem ijeszthete; itt mindazok, kik nemzetiségük' nyo- 

 moriilt állását érzeni képesek valának , együtt járhattak, 's ha nemzeti- 

 ségünk napjainkban szilárdabban áll , ha a' magyarra még jövő vár e' 

 határok között: azon férfiak' állandó munkásságának köszönhetjük azt, 

 kik taps 's méltánylat nélkül, majd nem észrevétlenül egy új nyel- 

 vet teremtenek nemzetünk' lij életének. 



