146 a' mag"xar tud. társa8Ág' történetei. 



után szive vágyódott, soha a' föld' porában nem kereste; kivel a' szere- 

 tet , mellyet talált , elfelejteté csalódásait ; ki mint kertjében úgy az élet- 

 ben a' felnőtt fák' árnyéka alatt elfelejtheté, mennyi csemetét ültetett, 

 mellyeknek reményzolden kihajtott levelei nem tárták meg Ígéretüket; 

 nem érzéd-e jobbnak, nemesebbnek magadat társaságában, nem érzéd-e 

 fölhiva hogy te is önösséged' körén kivűi fekvő czélokat tűzve ki él- 

 tednek, ha majd alkonyodnál állsz, jövőt láss magad előtt, mellyet remé- 

 nyeid által elfoglalál ? 



Engedelmet, t. hallgatóim, ha a' férfiúról szólva, kit a' politica 's 

 irodalom' mezején tett szolgálatok a' hazának kettősen érdemessé tevé- 

 nek, el nem hallgathatom az emlékeket, mellyeket neve keblemben föl- 

 támaszt; ha országos érdemei előtt felejteni nem tudom személyes vesz- 

 teségemet; ha élnem hallgathatom a' szeretetet, mellyet iránta érzék; 

 a' köszönet' terhét, mellyel részvevő barátságaért mint ember, segitő 

 tanácsiért mint iró tartozom. A' szeretet is, mellyet emberek' keblében 

 magunk után hagyunk, egy neme az emléknek, 's én csak ezt állitha- 

 tom föl a' dicső elhunytnak. 



Igen, szeretet vala az, mit Dessewffy mind azokban, kik őt kö- 

 zelebbről ismerek, gerjesztett; tiszteltük érdemeit, örvendénk nyájas 

 beszélgetéseinek, bámultuk, irigyelhettük az optimismust , mellj'el még 

 az agg férfiú az életet 's embereket tekintő; de ha tőle távozánk, szere- 

 tel vala az, mi mind ezen érzésekből hátramaradt, 's a' szívnek jól esett, 

 hogy kit olly jónak tapasztalt, azt boldogan láthatá. 



'S ő az vala, egy nőnek szeretetét birva, kinek neménél erősebb 

 lelket ada a' természet, de csak hogy a' szeretet, mellyel övéit körűlfo- 

 gá, állandóbb legyen, hogy férjének 's gyermekeinek erősebb támaszává 

 válhasson, körülvéve reményteli gyermekekkel 's unokákkal, tisztelve 

 hazájától , 's nyugodtan tekintve vissza munkás életére , melly hogy a' 

 hazára nézve nem volt hasztalan, még a' szerény férfiú sem kételkedhetek 

 fellengző vágyak nélkül, mi hiányzott az aggnak, hogy magát boldog- 

 nak érezhesse, neki ki a' tudományok rejtett kincseit ismerni tanulta, 

 kit a' szépnek érzetével áldott meg a' természet, melly a' fűszáltól a' 

 csillagos ég' boltjáig élvezetet talál mindenen, mi kerűlötte történik. 



'S miért nem halhata ő meg akkor éltének minden örömei közötti 

 miért nem szállhata sírjába egy évvel előbb, mielőtt élte* legszebb re- 



