152 a' magyar tud. társaság' történetei. 



kútfejeinek szinte mint segédeszközeinek ismeretén kivűl a' helyes ve- 

 jebánás' elveit is oktatásából és példájából sajátjaikká tegyék; szóval: 

 ezekkel közli a' legjobbat, mit adhat, nem feledkezvén meg a' való 

 népszerűségről, melly által hozzájok leereszkedik, hogy magához emel- 

 je őket. Ez kötelessége, és ebben áll dicsősége. 



Ezek voltak az elvek, mellyek elhunytunkat oktatás közben ve- 

 zérlék. Mélyen felfogá ő hivatala' egész nagyságát 's igen tudá, hogy 

 annak, ki valamelly, főkép nagy és nemes czélt akar elérni, az arra se- 

 gítő eszközökhöz is nyiilnia kell , 's hogy a' tanítói pályán legfőbb 's 

 legszükségesb eszköz az értelmes, szakadatlan és csüggedni nem tudó 

 munkásság. Azért felkészülvén a' sikeres oktatásra megkívánt elő- és 

 segédismeretekkel, egész figyelmét hivatása' tárgyára az egyházi törté- 

 netre 's a' vele sokféle viszonyban álló polgárira forditá, 's így nem csak 

 gazdag történeti ismereteket gyűjte magának, hanem jelleme' és gon- 

 dolkozásmódja' azon nemesítésére is szert tőn, mellyet a' történetírás 

 szokott nyújtani buzgó mívelőinek. Szorgalma még inkább nevekedett, 

 miután tudományos egyetemünk' tagjává lőn , mert e' kitüntetést nem 

 jutalomnak hanem nagyobb tettekre kötelezésnek tekinté; mert tudá, 

 hogy ez által az egész magyar egyház' válogatott nevendékeinek képzé- 

 sére van felhíva, kik az itt nyert tudományos világot az egészre szét- 

 áraszlják; mert tudá, hogy így olly férfiak' társaságába jőve, kiket rop- 

 pant tudomány és csüggedetlen szorgalom tőn tisztelet' tárgyaivá 's kik 

 után, legszentebb tartozása' sértése nélkiíl , hátra nem maradhat; azért 

 valamint folyvást gyarapuló ismeretei új meg új mezőt nyitának előtte, 

 új meg új kivánatokat, új megúj szükségeket keltének tökélyre vágyó lel- 

 kében: ügy ő is nevekedő buzgósággal járá meg azokat 's egész elszánás- 

 sal törekedek kielégíteni ezeket, hogy kinyomozott igazságait azután 

 napfényre hozza 's hallgatóival bőkezűen közölje. 



Oktatást, bár mennyire tudta is tárgyát, soha sem adott előké- 

 szület nélkül. Szorgosan átgondolta mind tárgyát mind az ennek előadá- 

 sára választandó kifejezést, folyvást oda irányozván minden erejét, hogy 

 ismételt elmélkedés szinte, mint arra figyelés által, mi önbelátását vilá- 

 gosabbá és szilárdabbá leheté , azt tanítványai' javára bővebben kifejtse, 

 ennek nagyobb határozottságot és tökéletességet szerezzen. Világosság, 



