EMIiEKBESZED VASS LASZLO TT. FELETT. 153 



rend és szabatossúg, egyesülve a' folyvást ifjúi hévtől lángoló, ékes, 

 szabad és a' közben fel-felvillanő gondulatokat solia nem meilJzú sót 

 ügyesen alkalmaztató előadással voltak oktatásainak jclességei. Ezen je- 

 lességek 's azon rendithetetlen bizalom, mellyel a' tanító múlhatatlanul 

 gerjeszt hellgatóiban, ha látják, hogy az magát teljesen önerejére bízhat- 

 ja, és hogy a' mit mond, az mind önelméjénck változatlan sajátja, hódí- 

 ták oktatásaihoz tanítványait, ezek, főkép pedig oktatásainak tartalma 

 's annak észrevétele , hogy nem puszta tudósításokat és elszaggatott 

 egyes tényeket, hanem történetet, az elmélkedés' éltető szellemétől át- 

 hatott 's a' való életre tanítást adó történetet nyújt, tárták azokat sza- 

 kadatlan figyelemben. Orüm volt oktatásain jelen lenni és látni : mint 

 függtek ékesen szóló ajakain tanítványai; öröm volt hallani, kivált mi- 

 dőn az egyház' nevezetesebb történeteiről szóltában, mintegy szent tűz- 

 től ihletve, vagy azt rajzolta: mint ölelte által e' világ' öt részét 's mint 

 egyesítette azokat a' hit', remény' és szeretet' titokteljes kötelékei ál- 

 tal egy nagy családdá a' kereszténység' üdvezítő tanítása; vagy a' csalha- 

 tatlan történetek' nyomán mutogatá: mikép ezen isteni tanítás a' mí- 

 veltség' minden józan törekvésével megbarátkozott, minden változásait 

 felűlélte, 's mikép a' polgári életben minden állandó és valóban áldást 

 tenyésztő csak a' szeretetnek a' joggal , az egyháznak az álladalommal 

 szövetkezésén alapúi; vagy szivrázó ecsettel azt festé: mint diadalmas- 

 kodott az üldözéseken , mellyeket vagy az önerejét túlbecsülő felfuval- 

 kodott észtől vagy az eszközeivel botorul viszszaélő hatalomtól szenved- 

 nie kellett, jelesen mint állott rendíthetetlenül nem régen egy nagy 

 nemzetnél ama' legrémítőbb csapás alatt, melly valamelly hitet és egy- 

 házat valaha csak ért és mint emelkedett ott ismét új fényre épen azok 

 által, kik előbb, ha hatalmukban áll, teljesen kiirtják vala. De nem szó- 

 lók erről többet, hiszen eléggé hirdetik mind azok, kik egykor lábainál 

 ültek 's a' két hazában elszéledve különbféle egyházi hivatalban serény- 

 kednek , mint meg annyi élő tanúi elhunyt tanítójok' dicsőségének. 



Elhunyt társunk' legfőbb 's legkedvesb műkőre a' tanítói terem 

 volt ugyan , de az irói pályán is törekedett érdemet gyűjteni , jól tud- 

 ván, hogy az írónak nyomozgatása, ámbár más a' feladat, melly az irónak, 

 más ismét, melly a' tanítónak egész erejét igényli, sikerdúsan hat a' ta- 



