a' magyab. állodalmi szabadság' joüi szemléje. 9 



vette. Az illy tiszteletlenség, ezen szabad lionalkatú honnak, mindeddig 

 orvaslást igénylő sérelmet 's liátramaradá.st okozott. Az 1553-ik évi 

 24. tőrv.-c/ikkely igen éber figyelmet érdemlő. Abban a' király előter- 

 jeszti liogy, miután némelly hibás tanokat terjesztő könyvek jelennek 

 meg nyomtatásban, azoknak akadályozása végett az országgyűlés in- 

 tézkedjék ; melly királyi előadásra a' karok és rendek azt végezték , 

 hogy miután oUyatén könyveknek létezése előttök mindeddig tudva nin- 

 csen, iránta ez úttal nem intézkedhetnek. Hogy tehát könyvvizsgálat, 

 •s kiadás 's nyomtatás iránti tárgyalás az ország' kétségtelen jogaihoz 

 tartozik, I. Fcidinánd király az érintett törvény által világosan meg- 

 ismerte. 



Az 1537. 15., 1553. 15-ik törvények által az országgyűlés a' pa- 

 pi tized iránt intézkedik és azt a' várak' erősítésére és igy köz szük- 

 ségre fordítatja. Kitetszik ebből , hogy a' tized a' földesúrnak adatni 

 szokott kilenczedtől minden időben különbözött ; mert ugyanis a' papi 

 jószágok alapítványok levén, és nemesi jószágok' természetével nem bír- 

 ván, 's az igazi tulajdonság' eszméje reájok nézve hiányozván, azokat 

 az álladalom szükség' esetében, az alapítványok iránt divatozó elv sze- 

 rint köz czélokra is fordíthatja. 



Az 1556. 24-ik törv. -ez. tanúsítja, hogy hajdan a' hívtelenség és 

 felségsertésbe esteket az országgyűlés Ítélte. Világosan kimondatik ot- 

 tan, hogy miután Bebek Ferenczet és ennek György fiát az országgyűlés 

 mint pártütőket és hívteleneket törvényes büntetésben marasztalta, azok- 

 nak czimboráit és szolgáit is, ha csak az ítélet' kihirdetésétől fogva szá- 

 mítandó negyven nap alatt uraiktól elszakadván , engedelmességre nem 

 térnek, hasonló büntetés érje. 



Az 1559. 38-ik törv.-cz. 11. §-a nyomul hagyta, hogy hajdan az 

 országgyűlés a' köz törvényszékre négy, a' király által fizetendő birót 

 nevezett. Más törvények is tanúsítják ugyan azt, de ezen idézett tör- 

 vény a' választott bírákat meg is nevezi, 's egyszersmind kijelenti, hogy 

 a' király vagy ennek helytartója, csak valamellyiknek országgyűlésen ki- 

 viíl történendő halála' esetére nevezhet a' megholt helyett más birót. 



M. T. T. ÉVK. VI[. 2. 2 



