a' társadalmi élet szépsége. 19 



Nem szép tehát elsőben az emberi egyének' élete; mert lia né- 

 hány csöndes , és valóban szép életű bölcseket kiveszünk a' nagy tömeg- 

 ből, óh! milly kevesen tudják még csak azt is, mi az életeszmény, 

 mellyre kell törekedni; óh milly kevésnek van akaratja, ereje, és te- 

 hetsége, ezen életideál' valósításához ! Ha az Európán kivüli népeket és 

 nemzeteket megtekintjük: ezek jobbadán a' közállomány' védkarjait nél- 

 külözve a' tudatlanság, és érzéki gyönyör' hálóiba keveredve, nélkülö- 

 zik a' fensübb emberélet' boldogságait, és azon nemes éleményt, mit 

 az igaznak, jónak, és szépnek ismerete, és az önmérséklet nyújtanak. 

 Süt magát az emberiség' nagy életét sem lehet szépnek nevezni, ennek 

 akár a' gyermeki, akár ifjúi, akár jelenkori életszakaszait vizsgáljuk. 

 Csecsemői boldogsága csak ollyan volt, minunek örül a' még fejletlen 

 kisdednek bölcsői élete, mellynek jólétköre szűk, és a' mellynek nyug- 

 pontjai ezek: kivánság, élvezet, nyugalom, és újra föléledt kivánat. 

 Hlyen cletszépség még korán sem kivánatos , mert embernek magának 

 kell teremteni életszépséget; mi abban áll, hogy az ösztönszerűleg mű- 

 ködő hajlamok' gyámsága alól kiszabadulva, ismeretre, öntudatra, és 

 szabad cselekvésre emelkedjünk, és magunk legyünk szerzői saját bol- 

 dogságunknak. Kivergódött a' gyermekemberiség is ezen gyámság alól, 

 és megszűnt az ápoló természet' öncselekvéstelen növendéke lenni; ám- 

 de ekkor meg előállott a' szükségnek óriási tábora: az éhség, meztelen- 

 ség, fegy vertelenség , fenevadakkali küzdés, legott eddig nem ismert 

 bajokkal boríták el őtet, miket a' társadalomba állás által leküzdött ugyan 

 némileg; de úgy hogy már most a' polgári társaság' másnemű bajait 

 kénytelenítetnék hordozni. 



Vállalkoztak ugyan, tagadni nem lehet, minden időben olly nagy 

 nevű hó'sbölcsek, kik a' társadalmi élet' nítságait hő kebellel kevesítet- 

 ték. Triptolemus , az eleusisi király' fia, elszoktatá nemünket a' makk- 

 evésről, Amphion várost épített, Homerus az eszményi A'ilág' szépsé- 

 geit föltárta, Thales rendszeres philosophiát tanított, Socraíes életböl- 

 cseséget, Solo/i bölcs törvényhozás' elemeit ; kiknek méltó utódai köze- 

 lebbi századainkban: Thomasius , ki a' hűvösséget, mint bebizonyithat- 

 lant, a vétkek' sorából kitörlötte; Beccaria, ki a' halál-büntetést gyérí- 

 tette ; Montesquieu , ki méltányosabbá tévé a' törvényhozást ; Wilberfor- 

 ce , ki a' rabszolgaság' embertelen voltára tőn bennünket figyelmesekké. 



3' 



