a' táhsadaIíMI klet' szépsége. "29 



ségnck , és háborúnak. Tagadja már most valaki az ázsiai philosophia 

 megszemélyesített liarmoniáit, és ellenkezeteit, az angyalokat, és Ordü- 

 göket; valóban az európai életbolcs is, követve a' keleti gnomás modort, 

 joggal elmondhatja: mint sok alakjai álnak az eyyezménynek előttünk, 

 úgy blz ellenkezet is sok képben tűnik élőnkbe. 



Most már ha kérdjük : van-e szilárd alapja ezen keleti világnézet- 

 nek, és lehet-e erre építni philosojjhiai rendszert? Feleljük: igen nagy, 

 és élettiidománynak ugyan, minőnek mi lenni hiszszük, és valljuk az 

 igaz philosophiát , csupán, és egyedül erre lehet építni; mert maga az 

 emberileg szép élet nem más , és nem lehet egyéb mint egyezmény ; eb= 

 bői kell tehát kiindulnunk az életeszmémj meghatározásában , melly nél- 

 kül a' ki bölcsei , azt teszi , a' mit már Persius mondott : 



Passim sequitur corvos ; testaque lutoque : 



Securus, quo jjcs ferat, atque ex tempore vivit. 



Sat. in. 



Az egyezményes philosophia tehát e' világ' ős elvét teszi alapjául, és in- 

 nen indul ki, mint fő elvből, mert ha ki a' physicai világot megtekinti, 

 itt mindjárt két ellenkező gyök-erőt vesz észre; egyik vonzó, vagy ne- 

 hézkedő, másik taszító, vagy gyors erő; és ezen két erőt a' harmónia 

 egyenlíti ki, melly örök forgásban tartja az égi testeket, és a' melly 

 nélkül ezek vagy a' központi napba ragadtatnának , vagy a' végtelen tér' 

 széleire sodortatnának. Ha testünket megtekintjük, ennek életműszerét 

 is, a' két ellenkező, gépi és életerőt kiegyenlítJ harmónia tartja fenn, 

 épen úgy mint óra' járását a' függentyű, melly a' gyors és nehéz ero't 

 kiegyenlíti. Ha a' társadalmi életet veszszük gondolóra, itt is két ellen- 

 kező gyök -erő mutatkozik, u. m. központosító , és decentralisaló erő, 

 miket aztán a' társadalmi egyezménynek kell kiegyenlitni, ha a' társas 

 élet' szépségét a' zavar' daemona által elrontatni nem akarjuk. 



Mi mo.st, hogy hosszasak ne legyünk, említett két gyök-erőnek, 

 ezek' antagonismusának, és kiegyenlítésének anyagi, és szellemi világ- 

 ban egyiránt, és mindenütt föltünedező nyilatkozatait mellőzzük :csu- 

 pán arra teszszük tisztelt hallgatóinkat figyelmesekké, miként nem he- 

 lyesen tevék az európai bölcselők , hogy ezen keleti őseleniét elhagyák 

 a' philosophiának, mellyet már Pythagoras átültetni akart Európába; 

 mert így philosophiájokat az egyoldalúság' veszélyének tevék ki az ál- 



