.ÍM a' társadalmi élet szépsége. 31' 



itt érteni a' szabadság' neve alatt , mellyról helyesen jegyzi meg egy lel-^' 

 kes német író, Rotlerh.- „Hogy ez rémíge a' zsarnoknak, érthetetlen szcí ' 

 a' rabszolgának, szlvidealja az emberi mi veit kebelnek, vészthozrt fegy- 

 ver a' vakbuzgalom' kezében?" Mi itt szabadság' neve alatt nem mást ér- 

 tünk, mint függetlenséget az egyéni, és társas életet legjobban elriítitő, 

 anyagi , szellemi és erkölcsi szegéinjségXn\. Mert csak vessünk egy két 

 fiit(í tekintetet ezen daemonra. Valljon nem a' testi szegénység-e az, 

 melly az egyént eszméktől üres állattá sorozván le, és emberi méltósá- 

 gához ilUi onáiiásátül megfosztván, mások' dolgozó gépévé silányítja le, 

 a' társa<ialmi életet pedig ügy éktcleníti, hogy az iitczák éhes koldusok- 

 kal, a* börtönök az éhezés miatt elvetemedett ragadozókkal telvék, kik 

 veszélyeztetik a' közbátorságot, és nemhogy együtt emelnék a' társaság' 

 közterheit, hanem terhére válnak a' vagyonosaknak. Sót nem csak a' koldu- 

 lók' sokasága díszteleníti a' társadalmakat, és ezek közt honunkat is, 

 hanem ezt magát is rettegteti a' köz elszegényedés' örvényébe sodorta- 

 tás' felelme; és midőn a' szellemdús népek le bírják fegyverzeni ezen 

 paizsos férfiút, ugyan akkora' socialismus' elveivel ismeretlen népek a' 

 jólét' számtalan elemei között is csak sorvadnak, mert nekik ipar, és 

 «nás hiány miatt hitelök nincs, és minden vállalataiknál kénytelenek érez- 

 ni , hogy a' pénz és a' vagyon, a' társadalmak' anyagi életerejciiiif i.'^oA 

 A' szellemi és erkölcsi szegénység is, szintolly egyéni, és társa- 

 dalmi életet rútító dolog. Mert elsőben, a' szellemileg szegény, ürük 

 kis korúságra van kárhoztatva. még ha a' vagyonosak' néposztályá- 

 hoz tartozik is, rabja az elóitéleteknek, szellemi sötét börtönben ül , és 

 úgy szólván fényes koldus, ki nem élvezi az új eszmék', elmeszülemé- 

 nyek', és fölfedezések' gyönyöreit; más' eszére szorul tehát mindenben, 

 és mint vak, más' szemeivel látni kénytelen. Épen illyen rút a' szellemi- 

 leg szegény társadalom' élete is. Itt az említett szegtnység miatt mivelet- 

 len, és szegény marad a' nyelv, hajószegények a' folyamok, néptele- 

 nek a' puszták, falvak ízléshiányt, városok szegénységet mutatnak; a' 

 földnép' öltönye dísztelen , arcza örömtelen , hangulata életunt és vidor- 

 talan. Ezek nagy bajok, de van még ezeknél nagyobb is, ez az erkölcsi 

 szegénység, melly az egyéni és társas életet legjobban riítitja. Mílly rnt 

 alakot ölt az erkölcsileg szegény társadalom! mellyben semmi polgár- 

 erény, semmi igaz, csak álarczos honfiság, semmi közszellem nincs, igen 



