a' társadalmi élet szépsége. 35 



sciu a' társaság' czéljairn nézve, veszély' idején nem tániaclliat bennük 

 lelkesedés, és a' közjóért, mit nem élveznek, nem bírnak áldozatot 

 nyújtani. 



Hogy teliát a' társadalmi élet a' rend által szépítetbcssék, ennek 

 irányának, és czéljának barmoniában kell lenni az emberiség' czéljaival, 

 és így jónak; önzés nélküli legyen az, és általánosan üdvös, nem pedig 

 ollyan, minő sok állodalmaké, mellyeknek czélja nem társadalmi, ha- 

 nem csak kaszti , és néposztályi , sőt a' rabló statusoké épen vétkes , és 

 kárbozatos; azért kell pedig illyennek lenni , mert csupán az illyen föl- 

 séges, és tiszta emberiséggel harmoniazó irány, czél' és köz érdek' el- 

 érésére függesztett állbatatos akarat képes rendet létesítni , és előidézni 

 azt a' nemtőt, melly lözszellemnek neveztetik. Ezen legfelsőbb pol- 

 gárcrény, melly legnagyobb biztosítéka a' társadalmi boldogságnak, 

 mellynck biányát sem a' félelem, sem a' vak engedély sóba ki nem pó- 

 tolja, éltetője a' törvényeknek, és a* törvényes rendnek; nem ligv, 

 mint olt, hol a' törvények hibásan hajtatnak végre. Ott hol közszellem 

 léledz, mindenki önkényt készen enged a' törvénj'^nek , mert érti, és ér- 

 zi irányukat, közjóra czélzó szellemöket. Ámde hogy ezt létesíthessük, 

 erre megint mívclt ész, és mívelt kebel kívántatik ; első annyiban, hog_v 

 az egyének föl bírjanak emelkedni egyetemes álláspontra, és innen tekin- 

 teni a' társadalom' érdekeit, nem pedig önző, alacsony, és testületi szem- 

 pontból. Kebelt ihletőleg, résztvevő szemmel kíséri itt mindenki a' tár- 

 sadalom' akármelly tagján esett méltatlanságot, és ezért szót emel ott, 

 hol lehet s kell segítni, mert tükélyes társaságban a' melly veszély egyik 

 tagot éri, azt mindenki érzi, mikép ha egy ideg sértetik, rokonszenv- 

 vel illettetik az egész idegrendszer. 



Es mivel a' társadalmi legfőbb rendőrség a' kormányban központo- 

 sul , alkotmányos országoknak az uralkodók iránti hxiségben kell fénylő 

 példát mutatni; mert a' történetírás tanítja, mikép absolut monarchák 

 is részesültek alattvalóiknak szíves szeretetében , minők II. József, II. 

 Fridrik, és II. Katalin; annál visszásabb tehát az, midőn alkotmányos 

 országban, alkotmányos királynak ollyan panaszra kell fakadni, minőt 

 az 1548. 14. olvasunk, mert valóban ha van nemzet e' világon, melly- 

 nek a' törvényszerességre, polgárerényre, a' kormány tiszteletre, és ez 



5* 



