a' társadalmi élet' szépsége. 39 



Társudalmuiik' átalakulását mi nczi , ezt a' kor szükségessé te- 

 szi ; niíTt illyen szerkezet mellett naponta jobban jobban bervaclozand 

 életünk' szépsége. Milly régen sóhajtozott a' mívcit magyar, acadcmia 

 után; most elértük e' boldogságot, és most már kérdjük: azok, kik 

 ennek életet adtak, nem bírnák ennek alkathibáit kijavítni? mik épen 

 nem a' decentralisatioban fekszenek, mint sokan már megpendítették; 

 mert acadcmiai alkatimk ebben harmonisál polgári alkatunkkal, és nem 

 engedi, hogy akarmilly fővárosi ton felsobbséget gyakoroljon egy sza- 

 bad társulat fölött, mert nálunk épen nem központosul majd minden 

 tudományosság fővárosunkban, úgy mint Parisban , Londonban, Ber- 

 linben, és Pétervárott; és tudjuk azt is, hogy az ős görög, és német 

 tudományosság nem a' központosulásnak köszönheti létét; hanem az 

 ellenkezőnek. Vannak más, itt nem említendő alkathibáink, sok egyéb 

 szerkezeti apri)i)b bajaink; mik ha minél előbb ki nem javítatnak, 

 kora elszáradását idézendik elő magyar nemzetiségünk' ezen legszebb, 

 legdicsőbb termőfájának, melly ellenben a' nemzeti nap' melege, és 

 fénye által ápoltatva, magyar édenünk' legszebb tudatfájává alakulhat. 



Adja az örök szépség", egyezmény, vagy harmónia' istene hogy 

 magyarjaink elfordulva az újabb' socialismus' rémnézeteitől , társadalmi 

 életök' szépítését d szabadság , retid' harmoniájáh&n keressék, és ta- 

 lálják fel. 



