AZ ISTENESZME EREDETÉRŐL. 47 



ter, absolutes System ist." J. H. Fichte.- Grundz. z. Syst. d. Phil, Erst. 

 Abth. 312. 1. 



Tehát Ficlite H. szerint az istenbeni világeszme egy oUy minden- 

 kép megtagozott egész, mcllyben mindenik tageszme eredetileg megha- 

 tározott és megegyedített levén a' többitől mívoltilag különbözik és még- 

 is, mint ugyanazon egész' tagja, a' többivel szükségképen összefügg. Mi 

 pedig az előképről áll, állania kell az utóképre nézve is; mert a' véget- 

 len hatalmú és tökélyü isten' műve. A' végetlen bölcseség csak tüké- 

 lyes művet alkothatott. E' mű a' világ. Nincs tehát benne lény, melly 

 eredetileg föl nem volna készitve erőkkel, mik által, és viszonyokkal, 

 mik között végirányának meg nem felelhetne. Az illykép fölkészített 

 teremtmények' össze teszi a' világ' eredeti állapotát, inellyben és melly 

 által az isten önmagát közvetlenül kijelenti. Következőleg az illykép 

 előhozott világegészben mindenik teremtvény 1) viszonyban áll önmagá- 

 hoz, mert saját önállását csupán eredetileg meghatározott tehetségeinek 

 igenlése által képes fentartani; 2) viszonyban áll az egészhez, mert en- 

 nek eredeti miségéhez mérvek a' föltétek, mik nélkül az egyediség' ki- 

 fejlése lehetetlen ; 3) viszonyban áll a' teremtőhöz , mert ennek mindent 

 átlehelő bölcsesége az , mi az egészet nem különben mint az egyedeket 

 élteti És így mindenik teremtményben egység önmagával, egység az 

 egészszel és egység a* teremtővel. Általányosan összehangzö egység te- 

 hát azon jellem, melly a' világ' eredeti állapotát bélyegzi. 



Vessünk ezek után nyomozőbb pillantást az illy állapotban élő 

 emberre. Mint teremtmény 1) viszonyban áll a' természethez, 2) önma- 

 gához, .3) az istenhez. Természethezi viszonyának tükre a' természet- 

 tudam; önmagáhozi viszonyának tükre az öntudam ; istenhezi viszonyá- 

 nak tükre az istentudam. Továbbá mint eredeti állapotban élő kifejti: 

 a) a' természettudamot 's ez által mindinkább megvalősitja a' természet- 

 eszmét; b) kifejti az öntudamot 's ez által mindinkább megvalősitja az 

 üneszmét; c) kifejti az istentudamot 's ez által mindinkább megvalósítja 

 az isteneszmét. Azon tér pedig, hol az illy megvalósítás történik, az 

 emberi szellem. Ámde mivel az ember' eredeti állapotát is általányo- 

 san összehangzö egység jellemzi , látni való: hogy ezen eredeti állapot' 

 folyamatában sem a' természeteszme tul nem emelkedik az ön- és isten- 

 eszmén, sem az üneszme tul nem emelkedik a' természet- és istenesz- 



