48 A* MAGYAR TUD. TÁRSASÁg' ÉRTEKEZÉSEI. 



inén; de az isteneszme annyib(41 csakugyan tiil emelkedik az ün- és 

 természeteszmén, mivel az isteneszme tartalom, melly magát az nUib- 

 biakban kijelenti; tengely, melly körűi minden forog; középpont, 

 mellyből minden igazságsugár elömlik és meliybe azok, mintán min- 

 denütt kellő világosságot ébresztettek, ismét visszasietnek. Szcíval , ösz- 

 pont, mellyre nehézkedik minden életnyilatkozás. Ezen eredeti álla- 

 potban az emberi szellem tár, hol az isteneszme egyetemiség, mcllyben 

 él , mozog és van minden egyedies léteimód 's mellyeli egységében tel- 

 jes boldogságnak örvend. 



Miknél fogva a' kijelentés' e' fokán az isten az ember' tudamá- 

 ban csak önmagát igenli , az ember pedig eredeti fogamához (Aniage) 

 irányosan a' kijelentést elfogadja. Az isten egyedül igenlő, az ember 

 pedig elfogadó és igenlő is egyszersmind. Elfogadó, mert benne az 

 isteneszmét egyedül az isten képes fölzsenditeni ; igenlő , mert azon fe- 

 lül hogy magát a' kijelentés' elfogadására késznek mutatja, arra is tö- 

 rekszik: hogy a* kijelentés' tartalmát, jelenleg az isteneszmét, mind a' 

 természetben mind önmagában fültalálja 's ez által úgy saját mint a' 

 természet' eszméjét mindinkább kifejtvén az isteni kijelentésen alapuló 

 általányos egység' további megeszközlésére segélyül legyen. Tulajdon 

 egyediségét minden oldalról föláldozza az egyeteminek. Mi által az 

 alak teljesen összehangzóvá válván a' tartalommal , az egyedi sajátsá- 

 gok is tiszta tükrei lesznek az isten' tökélyeinek. Nem tudand sem- 

 mit, csak a' mi isteni; nem értend semmit, csak a' mi isteni; nem aka- 

 rand semmit, csak a' mi isteni. 



Az illy ember: l) tárgyilag tekintve belé merülend a' természet' 

 roppant tárházába és szemlélendi az egyedek' sokoldalú határozottsá- 

 gát, a' sokféle változatosságot, a' mulandó tüneteket, a' végesség' el- 

 lentétekbe bonyolult küzdelmeit; ámde a' sokoldalú határozottságban 

 is csak az egyetemit, a' sokfélében is csak az egyet, a' mulandóban is 

 csak az állandót, a' végesben is csak a' végetlent, az ellentétek' küzdé- 

 seiben is csak az önmagával összehangzót, vagy hogy röviden mindent 

 kifejezzünk , mindenik teremtményben csak a' teremtőt fogja föltalálni 

 és imádni. Ez szüli meg azután tudamában a' valódi boldogság' érze- 

 tét, mellynek további fentarthatása és megismerhetése végett Ontuda- 



