AZ ISTENESZME EREDETÉXIŐI,. 55 



azt amaz erőknek tulajdonítandja, mik' titkos inuiikúlkodásábúl a' cso- 

 dát eredetinek itéii. Honnan viláf;os: liogy a' csoda, külsóségc miatt^ 

 egy más módját szükségli a' kijelentésnek, ollyant tudnillik, meliy az 

 ember' belsejéhez belsőleg szóljon. És ez 



2) az ihle , melly azon, érzékileg meg nem magyarázható, ha- 

 tás, miszerint istentől az emberben gondolatok, érzelmek és ismeretek 

 fakasztatnak, mik által az isten önmagát kijelenti. Ha pedig úgy te- 

 kintetik mint emberi állapot, akkor az embernek azon isten általi meg- 

 hatottságát jellemzi, mellyel szokott állapotán fölülemelkedik , 's mclly- 

 ben az jelenti ki magát, ki fölötte van nunden léti és gondolati végesség- 

 nek. Sokan az ihlet azonegynek veszik az istentudammal. De hibásan. Az 

 istentudam mindenkiben megvan; az ihle ellenben csak olly választot- 

 tak' adománya, kik az isteni akarat és örök igazságok' hirdetőivé avat- 

 vák. Mindazáltal az c' végből megihletett nem puszta gép, hogy a' meg- 

 ihletőhüz csak szenvedőleg viseltessék, mert ez az e' fokon előtűnt 

 egyediséggel meg nem fér. A' megihletett megtartja sajátságát és egész 

 lelkületét; de többé nem akadály hanem segéd az eszmefejlés' ügyében. 

 Az emberben levő isteni a' fölötte levő istenitől áthatva munkáland, 

 's mivel az istenit önmagánál ugyan magasabbnak, de mégis némileg 

 rokonnak ismerendi, önkényt hódol meg neki mint tökélyesb igazság- 

 nak. — 



Megtartja tehát az emberi szellem saját egyéniségét, de az isten- 

 tőli áthatottság miatt egészen új és különb irányt veend a' szokottnál. 

 Annyira bensőül tudnillik az istennel, hogy egyedül csak ennek és eb- 

 ben él. Minek következtében az általa előhozott és másokkal közlöt- 

 tek is alakjaivá válnak az isteni kijelentésnek. 



Mi pedig az ihle' működését illeti, ez részint tagadó részint igen- 

 lő. Tagadó, a' mennyiben erkölcsi rosztól és tévelyektől óv; igenlő, 

 a' mennyiben igazságot és törvényeket érvényitve új életirányzatot ala- 

 pit. 'S mivel a' tudam' eredeti tehetségeit le nem rontja hanem fölma- 

 gasitottan nemesíti, látni való: hogy az eredetileg belénk oltott igazsá- 

 gok , törvények és életviszonyok az isteni meghatás által nagyobb vi- 

 lágosságot, bővebb tartalmat és észszerűbb irányokat nyernek a' min- 

 dennapinál. Szóval, ihle' segedelmével képesül az ember arra: hogy 



