KÜZDELEM ÉS TÁJÉKOZÁS a' PHILOSOPHIÁBAN. 67 



háta' philosopliiisnak szinte ügy szükséges, mint akárniclly más tudós- 

 nak a' saját tudománya kürüii fáradozás. De talán e' feleselés e' lielyen 

 szükségtelen is; liiszen a' pliilosopliiát, legalább Wolf rendszere után, 

 kiki közölünk, egyikünk talán Makóból , másikunk talán Baumeisterből, 

 vagy más ujabb philosopliusból ugy is tanulá. Pedig Wolf, ámbár egy je- 

 les iró azt állitja felőle, hogy Leibnitz' rendszerét könyvek' zavarába és 

 szavak' özönébe fulasztá, vagyis: „11 a noyc le systéme de Leibnitz dans 

 un fatras de livres et dans un déluge de paroles." Corr. famil. de Frcd. 

 II. T. 1. p. 9., igen, mégis Wolf vala az, kinek könyveit nagy Fridrik 

 nemcsak szorgosan olvasá, hanem gondosan tanulá is. Wolf vala az, 

 ki veszedelmeseknek látszó elvei miatt 1723. nov. 15-kén Hallébííl sőt 

 egész Poroszországból kiparancsoltatott, vagyis: „Wolf wurde seiner 

 Stelle entsetzt, und unter Androhung harter Strafe (des Stranges) wur- 

 de ihm anbefohlen, Halle in 24 Stunden und in 2 Tagén die preussischen 

 Staaten zu verlassen." Convers. Lex. így tehát közölünk még az is, ki 

 a' philosophiát Wolf szerint tanulá, nem valami homályos fejű, obscu- 

 rans vezér' nyomait követé; hanem ollyanéit, ki képes vala a' dolog' 

 elevenére hatni. Itt azonban azt is ki kell mondanom , hogy fogalmam 

 szerint még az sem philosophus , ki az észnek munkálkodás közben kö- 

 vetendő törvényeit és szabályait valamelly kézikönyv , compendium sze- 

 rint tanulá; mert valamint a' körülünk lévő mindenséget általában 's köz 

 lakhelyünket, a' földet, különösen egy két kisebbszerü könyv' olvasása 

 által ki nem tanulhatni : ügy a' magunk és azok körül, mik voltak, vágy- 

 nak, lesznek, igen, az ezek körül foglalkozó ész' munkálását, 's mun- 

 kálásának okát, rendét, módját egy két kisebbszerű könyvből meg nem 

 ismerhetni. Meggyőződésem tehát, mint már előbb kijelentem, az : 

 hogy a' pliilosophusnak saját körében, tulajdon tudománya körül sokat 

 kell fáradoznia. Meg nem állhatom, hogy Fichte' szavait itt föl ne hoz- 

 zam : „A' tudósnak — főleg tehát a' philosophusnak — kell a' többi osztá- 

 lyok' haladására ügyelni, azt előmozdítani; és ő maga ne haladjon-e í 

 Az ő haladásától függnek minden haladások az emberi míveltség' minden 

 nemében; — és őmaga hátra maradjon-e? — Nem mondom, hogy min- 

 denik előbbre vigye tudományát; mert hát ha ezt nem teheti? Csak azt 

 mondom, hogy a' tudomány' előbb vitelén törekednie kell; hogy ne 



9* 



