68 A MAGYAB. TUD. TÁRSASÁG ÉRTEKEZÉSEI. 



nyugodjék , hogy ne higye , mintha kötelességének eleget tett volna , mi- 

 előtt azt előbb vitte. — Feledje , a' mit tett , mihelyt az meg van téve ; 

 szüntelen csak arra fűggeszsze gondolatát, mit még tennie kell. Az még 

 nem messze haladt, ki előtt pályája minden lépésnél, mellyet tesz, tá- 

 gasbra nem nyilik.*^' Ezt mondja Fichte, Bestimmung des Gelehrten. 

 S. 86 87. Valamint ezek is az ó szavai: „Erősítő, lélekemelő a' tu- 

 dósnál — főleg tehát a'philosophusnál — ezen gondolat: reám is van bizva 

 időkorom' 's az utóvilág' mívelése ; az én munkáimból is fog a' jövő nem- 

 zedékek' menetele, a' népnek története fejlődni. Az hivatásom, hogy 

 az igazságról bizonyságot tegyek ; életem és sorsom semmi jelentésűek , 

 de életem' hatása kimérhetetlen. Papja vagyok az igazságnak ; az ő zsold- 

 jában állok; kötelezem magamat, hogy érte mindent teszek. Ha érte 

 üldöztetném, vagy gyülölséghe esném; ha szolgálatában meg kellene is 

 halnom, mi különöst tennék, mit egyebet, mint a' mit általában tennem 

 kelíe?" Ezeket is Fichte mondja ugyanott — S. 200—201. Tagadhatat- 

 lan tehát, hogy a' philosophus' vállain sok és nagy tere fekszik. 



A' dolog igen természetes : ugyanis valamint annak , ki az ékes- 

 szólásban jelesen ki akarja magát tüntetni, még a' hajdankor' nevezetesb 

 szónokainak miiveivel is meg kell ismerkednie: ügy a' haladni óhajtó 

 philosophusnak legalább Thalesig, ki Krisztus' születése előtt a' VII. 

 században élt vala, legalább tehát ezen Krisztus előtti hetedik századig 

 föl kell mennie, 's ettől kezdve mostanig ki kell kutatnia: a' jelesebb 

 bölcselők koronként mikép bölcselkedének ? Mert, úgy látszik, teljes 

 igazságot mond Hegel , így szólván : „Az idő szerint utolsó philosophia 

 eredménye minden előbbi philosophiának , és azért mindenik' elveit ma- 

 gában kell foglalnia; ez okra nézve ő, ha igazán philosophia, legkifej- 

 lettebb, leggazdagabb és legüsszítettebb. Az is történhető, illy értelem- 

 ben szól tovább, hogy mit egyvalaki általános értékű philosophiának 

 mond, azt egy másik csak külön gondolkozásmódnak tartja, 's ezért 

 ugyanazt visszaveti. Illyesmi a* köz élet' más ügyeiben kellemetlen 's 

 helytelen volna; így péld. nevetséges lenne, ha valaki gyümölcsöt kíván- 

 ván, a' cseresnyét, körtvélyt, szőlőt az okra nézve visszavetné, mivel 

 mind ez csak cseresnye, körtvély, szőlő és nem gyümölcs. De a' philo- 

 sophiát tekintve az illyetén visszavetés menthető, minthogy minden 

 philosophia csak egy bizonyos neme a' philosophiának, és nem maga a' 



