KÜZDELEM ÉS TÁJÉKOZÁS \' PIIILOSOlMIlÁnAN. 1í 



Őt, úgy látsiíik, leginkább sérté Kantnak ama' Iiatározott kijelen- 

 tése: az esznek is vágynak korlátai, én ezeket föltaláltam, itt az ész' 

 non plus ultrája. Ha talán igaz volna, mit a' mesék Hercules felől 

 kürülliordnak: hogy tudniillik ó az eurfípai Calpe és africai Abyla nevű 

 s egymásra néző oszlopoknak látszó hegyekre e' szavakat irá : non plus 

 ultra, jelenteni akarván, hogy, magyarosan s/.őlva, ott a' világ' vége; 

 és ha talán Columbus esetileg a' Küzéptengeren Spanyolország' eme' vég- 

 ))ontjához jutván, elhiszi és bizonyosnak tartja azt, mit emez emiitettem 

 ősrege, nem kétlem, hajdan sokakkal elhitete: valljon megindul-e, el- 

 ér-e, kiköt-e Amerikában? Ez oknál fogva épen nem csudálhatni, hogy 

 több másokon kívül Hegel is neheztelő Kant' non plus ultrájára. Épen 

 nem csudálhatni, hogy ő 1818. oct. 22-kén Berlinben először lépvén 

 a' philosophiai tanszékre, egyebek közt így szóla (Hegel's Werke. VI. B. 

 S. XXXIX. u. f.): „A' vallási és erkölcsi könnyelműség, azután pedig a' 

 tudás' szegénysége, melly magát folvilágosodásnak nevezte, nyilván 

 megvallá tehetetlenségét, és szinte büszkéikedék a' főbb érdekek' alapos 

 elfeledésében ; és elvégre a' eritica philosophia az örökkévalónak és iste- 

 ninek ezen nemtudását jó lelkiismerettel viselhetőnek monda, azt be- 

 bizonyított dolognak állítván , hogy az örökkévalóról és isteniről sem- 

 mit sem tudhatni. Ezen balvélemény még philosophiának is meré ma- 

 gát nevezni; és a' tudatlan szinte mint jellemtelen embereknek semmi 

 nem vala olly kedves, semmi nem vala oUy kívánatos, mint a' nem- 

 tudásnak eme' tanitmánya, melly szerint az ismeretek' gyöngeségének 

 belátása minden értelmi törekvésnek czélja 's eredménye. A' valónak 

 nemismerése, és csak az eseti tüneményeknek, csak a' hiú dolgoknak 

 tudása az, miben ezen philosophia kevélykedett, és a' mi időnkben is 

 kevélykedik 's fönnen dicsekedik. Mondhatni: mióta a' philosophia Né-' 

 metországban fejét fölemelé , itt ezen tudomány soha olly rósz lábon 

 nem állott, hogy illy nézet, az észszerű ismereteknek illy megvetése 

 ennyire ment, ennyire terjedett volna; olly nézet ez, melly még az 

 előbbi időszakból jőve hozzánk, 's mell)' a' tisztább érzéssel, az új 

 önvalóju szellemmel olly annyira ellenkezik. A' tisztább szellem' ezen 

 hajnalát köszöntöm én, ő hozzá fol}'aniodom, egyedül vele vagyon dol- 

 gom, azt állítván, hogy a' philosophiának tartalmának kell leimi, 's azt 

 Ígérvén, hogy a' philosophia' ezen tartalmát fogom én kifejteni. Alta- 



