88 A MAGYAR TÜD. TÁRSASÁG ÉRTEKEZÉSEI. 



négykézláb bújhatsz át, vezet egy hat űl hosszú 's nyolcz öl széles 

 üregbe, mellynek közepén szinte magas földrakás van. A' barlang' fe- 

 jér falai nedvesek és sárosak, ugy hogy ujjaiddal könnyen mészsárgo- 

 lyókat csinálhatsz. És így a' tufnai két barlang' öszvehasonlítása kivív- 

 ja azt, hogy a' csepküves (stalactiticiis) alakzatok' előállására nem elég 

 az esővíz' beszivárgása, vagy általában a' nedvesség, mint azt bonni 

 professor Nöggerath állítni látatik'), hanem hogy erre valami saját 

 chemiai folyamat' működése is szükséges. 



A' tufnai mind két barlang' alja nedves és sáros, 's ezen lágy 

 földben fekszenek az őskori állat-koponyák, fogak, oldalcsontok, csi- 

 golyák, lábszárak stb. Most csak ezen utóbbi nemei találtatnak itt a' 

 csontoknak; koponyák ritka tünemények, de több szép példány éke- 

 síti prof. Zipser' gyűjteményét, mellyekből néhány a' megyeháznál is 

 ki vala téve. Midőn Palkovics a' nagy tufnai barlangot fölfedezé, ak- 

 kor a' középső üregben olly sok csont vala egy rakáson , hogy vele 

 meg lehetett volna rakni egy szekeret. 'S még akkor, mi igen neve- 

 zetes, ezen csontok mind épek, egészek 's rétegekbe rakvák valának. 

 Talált ezek közt Palkovics — mint mondja — egy kitűnő nagyságú, 

 valami egy láb hosszú erős fogat és egy roppant nagyságú koponyát, 

 mellyeket azonban, fájdalom! a' hegyekre kivitt 's ott hagyott. Midőn 

 több mint fél század múlva 1835-ben ezen barlangot a' fent dicsért Ro- 

 kosz János, városi főügyész Drechsler, és aranyműves Libay, ujságkivá- 

 násból ismét fíilkeresék , a' csontokat mind elszórva és széttördelve talá- 

 lák, 's egész csontvázra minden keresés' daczára sem találának. Tudósí- 

 tás szerint egyébiránt az eddig kiásott csontok' száma igen nagy; de kár 

 hogy azok' legnagyobb része olly kezekbe jutott, mellyek azokat illő- 

 leg méltatni képesek nem valának, legszebb darabjai pedig hihetőleg 

 külföldi museumokat ékesítenek. Mi sok szép eredmény keletkezhetett 

 vala, ha ezen barlangokat mindjárt fölfedezésök után dologhozértők vizs- 

 gálták volna meg; ha az ásások nem úgy, mint nagyrészt most is, tu- 



') Die Umwáiznngen der Erdrinde, in natarwissenschaftiicher und geschichtlicher 

 Be/.iehung, von Báron G. Cuvier , überuelzt von Dr. J. Nöggerath. 2. Bd. Bonn 1830. 

 363 lap. 



