100 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG ÉRTEKEZÉSEI. 



és pesteroi, vagy mint mások nevezik, esküllői, csepkOvek 's ósvilági 

 csontokkal gazdag barlangok a' Sebes-Körös és Berettyó közt; a' szemi- 

 luki csontbarlang Tata mellett; a' poracsvülgyi Szepesben , a' lipovai 

 Hroneczen, hogy többet ne említsek, részvétlenségünk és hanyagságunk' 

 eleven tolmácsai. Mi nagy figyelemmel van a* mívelt külföld illynemü 

 fölfedezések iránt., mellyek a' tndományra nézve roppant fontosságnak, 

 bizonyítja többek közt az is, hogy middn a' lunel-vicili barlang 1824- 

 ben föl fedeztetett , 's azt Marcel de Serres , montpellieri professor a' 

 kormánynak bejelentette, ez azonnal mindennemií segedelmet nyújtott 

 az abban talált nevezetes csontok' czélszerű kiásására 's megnyerésére. 

 És ha ezen számtalanszor taniisított meleg és komoly részvét a' tudti- 

 mányok iránt, tiszteletet gerjeszt egyrészt bennünk, egy olly nemzet 

 iránt, melly politicai forrongásinak minden viharai közt sem felejtke- 

 zett el a' tudományok' igényeiről, mint az értelmi haladás és innen 

 eredő nemzeti szerencséslét' létalapos eszközeiről, 's melly kivált az 

 iitolső évtizedek alatt olly nagyszerű áldozatokat tőn a' természet-em- 

 ber és világismeret' gazdagítására ; másrészt bús érzet tölti el a' haladás' 

 szent érzelmeitől dagadó hazafiúi keblet, azon gondolatra, hogy e' hon 

 még mind eddig majdnem semmit sem tőn a' tiidománjokért, hogy 

 azok a' Magyarföldön még mind eddig idegen virágok; hogy nemze- 

 tünk még mind eddig sem juta el azon világtörténeti tan' teljes mélta- 

 tására, hogy a' polgárisodás' pályájául sikeres haladásnak egyedüli alap- 

 ja az értelmi míveltség; hogy fényes családnév 's ragyogó czímek, 

 mint hiú 's csillám bábjátékok eltűnnek az ész' mennyei sugári előtt, 

 's hogy végre a' nemzeti nagyság' magasztos virági csak ott fejlhetnek 

 ki , hol tudományos míveltségen alapuló értelmi és erkölcsi fenség lel- 

 kesíti a' nemzet' jobbjait. 



Mint már feljebb mondatott, a csontbarlangok' legnagyobb ré- 

 szében de különösen azokban, mellyek nagy hegyek' közelségében 

 vannak, medvecsontok találtatnak kitűnő mennyiségben. Cuvier sze- 

 rint az ősvilági medvéknek három fája létezett: Ursus spelaeus, arctoi- 

 detts és prisctis^). Ezekhez számlálták Marcel de Serres, az Urstes 

 Pitorrn és metoposcainus ; Se h meri ing az Ürsiis gigatiteiis és leodien- 



') Recherches sur les ossemens fossiles. Toine VI. p. 3.*)1 — 356. és 357. 



