A TUPNAI CSONTBARLAJíGOK. 119 



télit a! váiirlorküvek' szétliordása is, nem víz által mint Adhemar vé- 

 li, 's mint már őelőtte Hausmann és Sefström svéd geulog áliitúk , ha- 

 nem a' jéghegyek által , mit már a' német költ«ik' királya Goethe is gya- 

 nított'), még pedig akkor, midún még arról nem szólott sem Charpen- 

 tier, sem Schimper sem Agassiz, sem Hugi, sem más hőse a' jégkornak, 

 de a' mi most több jeles geologok által is megerősíttetett. így JEsrnark, 

 christianiai professor, már néhány évvel ez előtt tanította, a' földgo- 

 lyó' geológiai történetében, hogy egykor Norvégiát jég feáé, s hogy 

 a' granitdarabok , mellyekkel ezen tartomány hintve van, jéghegyek ál- 

 tal hordatott szélyeP). Jégtalpon csúsztak ezen tapasztalatok szerint, 

 ezen roppant kődarabok, mellyek sokszor 100 — 150,000 köblábnyi te- 

 riméjüek, sokszor hihetetlen, 2 — 3000 lábnyi messzeségre. Bizonyítja 

 ezt Hnniíoldt' azon tapasztalása is, hogy az egyenlítői Andesek' keleti 

 oldalán levő lapályokon, a' vándor töredékeknek (débris erratiques) 

 hire sincs'), min nem lehet csodálkozni, miután a' tropicusok közti 

 tájékok a' jéghegyeknek nem kedveznek, valamint az aequatorialis An- 

 desek 's a' legmagasb hegycsiicsok' tarajai sem. Ki tudja : e' szerint nem 

 utazott-e a' lithoxylon giganteum is valami jégtutajon a' tarnóczi völgy- 

 be? Elég hogy a' dolgot többé kétségbe hozni nem lehet. Charpe/itier 

 hajlandó a' clima' ezen nagy változásának tulajdonítni legnagyobb részt, 

 a' földön addig élt állatok' kiveszését ^). 'S nem lehetetlen a' szerint, 

 hogy ezen jégidőszak' beérkezése késztette sok helyt, az állatokat arra, 

 hogy magokat barlangokban húzzák meg, kivált hegyes tájakon, hol a' 

 jégkifejlés leghamarabb kezdődött. 



És íme ezen elméletek fejlettek ki elménkben a' tufnai ősvilá- 

 gi csontok' látására, mellyek honunk' nevezetességei közt, méltán kitű- 

 nő helyet foglalnak el. 'S ezen gondolatok' szárnyain pillantva be a 

 múlt és jövő' végetlen homályába, némi szorongó érzéssel hagyok el 

 e' barlangokat, mellyekben a' föld' gazdag levéltárának egy lapja tűnt 



') Wilhelm Meistcr's Wanderjahrc. Snutpart und Tübingen 1829. 2r Bd. 2s Kap. 

 ») Edinburgh new Phil.isopl.ical Journal. Edinburgh 1827. VJ. vol. p. 107. 

 ^} Hélation de Voyage etc. Vol. IX. p. 88. 

 ') Lásd f. i. munkájában a' 32Ud. lapot. 



15* 



