118 a' magyar tud. társaság' értekezései. 



süllyedni engedő népek' szomorú sorsára jutand. — De, hála a' sors' 

 osztójának! a' magyarok élten élnek nyelvükben 's nemzetiségükben, és 

 most is szabadok, mig a' mongol birodalom ürükre eltűnt a' fold' színé- 

 ről. — A' borút csakhamar derű váltá fül; nem is több, mint két évig 

 tartott a' siralmas pusztitás , mi a' nemzet' életében egy átfutó rüvid 

 percznek tekinthető; azonban, mégis érzékeny sebeket, századokra sőt 

 talán jelenre is ható következményeket maga után húzó vala. 



Nemzetünk' életében korszakot emelt e' szomorú idővel kellően 

 megismerkedni, a' haza' akkori sanyaruságának minden részleteit előz- 

 ményeivel együtt kitudni: mellj'ik magyar nem tartaná érdekesnek ngy, 

 mint vonzónak? Pedig ép ezen korból hiányoznak leginkább a' hon' ál- 

 lapotát világosító adatok, hiteles irományok; mert ollyanok aligha ké- 

 szíttettek, vagy ha létre jövének is, nyomban a' roppant viszontagság kö- 

 zepett enyésztek el. A' köz veszélyt hirdető néhány, azok is külföldön 

 fenmaradt levelezésekből, mik merő általánosságban tüntetik elő vázo- 

 lataíkat , és a' nagyváradi kanonoknak hibásan vélt , de a' gyászos eset- 

 ben résztvevő olasz Rogernak „Miserabi 1 e Carmen" czimű rövid 

 iratából {Schwandtner .- Scrijttores Reriim Huugaricarum, Lipsiae , 1746. 

 fol. Tom. I.) tanuljuk egyedül közelebbről ismerni az akkori viszonyo- 

 kat 's körülményeket. Ez utóbbi azonban, ámbár érdekes részleteket 

 rajzol, a' későbbi becsusztatások és hibás hozzáadások által vetkőztetek 

 ki tiszta eredetiségéből ; tehát hitelességét vesztetten juta hozzánk. Ka- 

 dán mongol vezér' nagy érdekű parancslevelét {Tudománytár. 1842. AT/.) 

 ide sorolni, mig érvénye fölött a' criticusok bővebb nyilatkozatu, várva 

 várt Ítéleteikkel a' köz hiedelemnek irányt adandnak , jogunk alig lehet- 

 vén. — Nem lehet ennélfogva nem örvendetes a' honi türténet' barátinak 

 bármilly részletekre vonatkozó adat' ezen időszakból föltünése. Illy- 

 szerií iratnak tartom azon levelet, melly a' mongol had' valamellyik fő- 

 nöke, valószinükép Batu klián által lY. Béla királyhoz küldetek még e' 

 honba rohanás előtt. 



Hiteles emlékek tőnek arról bizonyságot, mikép a' magyar ki- 

 rály többszöri követségek és levelek által kísértetek hódolatra. Emli- 

 tés van arról többek között II. Fridrik német császárnak az angol iki- 

 rályhoz 1241-dík évi július' 3-kán költ levelében, hol ez áll: „Qnorttm 

 (Hungarorum)re.r — per Tartarorum nuncios et littera« requisitus. 



