A MONGOI, HADVEZÉR LEVELE IV. BÉLA M. KIRÁLYHOZ. 123 



Julianiis' Volga melléki Nagymagyarországban utaxtának éve is, mellyet 

 cdfiigelé 1236-ban történtnek hívének a' tudósok, némi igazitást nyer; 

 mert miután ó hozá azt magával SusHaliáből, nem érkezhetett előbb 

 vissza a' kiinok' bekültüzése- vagyis 1239-nél: hacsak ezt egy másik, 

 későbbi utazásának nem veszszük, mit azonban tiidósitása' következő 

 bevezetésében megczáfol: „Cum secundum mihi iniimctam obedienciam 

 ire deberem ad magnam Ungartam cum fratribus mihi adiunctis, iniun- 

 ctuni Hobis iier perficere cttpieiites , cum ad ultimos fines Bruscie devenis- 

 semus rei subscripte veritatem didicimus." Vah't ugyan, miként Béla ki- 

 rály prédikátor és minorita szerzetbeli, ugy szinte több más egyéneket 

 küldözgete a' mongol had' kikémlelésére; de azok utókban hihetőleg 

 megöletvén, vissza nem jovének, mint is némelly magyar püspöknek 

 a' párizsi püspökhöz 1241 körül irott leveléből érthető. 



Még egy kis észrevétel. Akként fejezé ki magát a' khán : mint- 

 ha már harminczad ízben küldött volna követeket Bélához. Ez előt- 

 tem hihetlennek látszik; nem is más, mint sokszor vagy több izbeni 

 értelemben veendőnek vélem a' 30 számot, épen úgy, mint honosink- 

 nál a' száz szám divatos a' sok' értelmezésére. Mondatik széltiben : száz- 

 szorta nagyobb — e' helyett: többszörte nagyobb; egy szó mint száz — e' 

 helyett: a' sok beszédet mellőzve stb. 'S valóban, az orientalisták ta- 

 nítják, jelesen Klaproth állítja kaukázusi útleírásában, miként a' ta- 

 tárok a' hirh, azaz negyven számot a' soV értelmezésére is használják. 

 Bizonyára a' harminczszori kitétel , rokon értelmű szolgálatot tőn le- 

 velünkben. 



E' levél' közlése' alkalmával méltónak ítélem Julianus' tudósí- 

 tásából azon fontos sorokat is ide iktatni , miket a' nagymagyarországi 

 magyarokról följegyzett, annál is inkább, minthogy ebbeli előadásának 

 egyik része t. i. a' mongol had ellen tizennégy évig szegülésök a' vati- 

 cani — hihetőleg a' prédikátori szerzet' magyarországi főnöke által Ro- 

 mába küldött — másik tudósításban nem foglaltatik. így ir ő Gurgu- 

 thának nevezett mongol-tatár vezérről szóltában : ,,Unde ad terram Cu- 

 manorum accedens, ipsos Cumanos superavit terram s/bi subiugans eorum. 

 Inde reversi ad magnam Uiigariam , de qua nostri JJugari originem ha- 

 buerunt , et erpugnaverunt eos q u a t u o r d e c í m a n n i s , et in quinto- 

 decimo anno obtinuerunt eos, sicut ipsi pagani Ungari viva voce rettde- 



16* 



