AZ M. DCC. LXIV-KI ORSZÁGGYŰLÉS TÖRTÉNETE. 157 



Miután ax adó iránt a' kct tábla megegyezett 's a' felirat, mellyben 

 uss^esen húronimiliió és kilenc/százezer forint ajánltatott, gróf Batthyá- 

 nyi József, kalocsai t'rsck, és Nádasdy Fcrencz, horvátországi bán ál- 

 tal novemb. 23-kán, az 56-dik ülésből fclküldetett, a' királyné által 

 sürgetett kapiiszabályozás vetetett tárgyalásba. Felolvastatott 's meghá- 

 nyatott mii)deiiekelútt az 17 51-diki országgyűlésnek e' tárgyban ké- 

 szült munkálata, mclly szerint aztán utasitás készíttetvén, a' szabályo- 

 zásra kinevezett 's folesketett országos választmány a' múlt idők' pél- 

 dájárateljes hatalommal ruháztatott fel úgy, hogy mit az végzend, min- 

 den változtatás nélkül érvényes legyen. 



És e' tárgygyal megszűnik minden érdekessége ezen országgyű- 

 lésnek. A' RR. belefáradva az ed^digi vitákba, a' tél is közeledvén, 

 haza kívánkoztak; 's a' kormánytól még a' gyűlés' elején átküldött tör- 

 vénykezési munkálatból is, mellynek átdolgozása több hónapra terjedt 

 volna, csak néhány, a' törvényszékek előtt gyakrabban előforduló pon- 

 tot fogtak tanácskozás alá, mellyek aztán két rövid ülés alatt be is fe- 

 jeztettek. Ez után mintegy húsz napig csak a' választmányok munkálkod- 

 tak, 's csak decemb. 17-kén ült össze országosan mind a' két tábla, 

 meghallgatni az adó' tárgyában leérkezett királyi választ. Kegyesen fo- 

 gadván a' királyné az ország' ajánlatát, inté a' RRet hogy, mennél élén- 

 kebb színekkel ábrázolták felirataikban az adózó nép' nyomoniaíigteljes 

 állapotát, annál nagyobb buzgalommal gondoskodjanak is, hogy e' nép 

 a' rá rakott terhek' viselésére képes legyen, 's minden elnyomások és 

 zsarlásoktól úgy megovassék , hogy mind maga a' nép érezzen köny- 

 nyebbségct, mind ő felsége megnyugtathassa lelkiismeretét. Evvel a' 

 királyné kétségkívül ismét a' földesurak s jobbágyok közti urhéri vi- 

 szonyok' szabályozására czélzott, 's talán csak azért nem fejezte ki 

 szándékát világosabban, mivel egy részről nem sokat várt az ország' 

 rendéinek nagylelkűségétől, másról pedig, mivel az úrbér' szabályozá- 

 sát országgyűlésen kivül királyi rendelet által könnyebben hitte léte- 

 síthetőnek. 



És valóban is, mihelyt az ország' rendéi értesültek, hogy adó- 

 ajánlatuk a' királyné által elfogadtatott, egy szóval sem emiitették töb- 

 bé sem az adózó nép' szegénységét, sem a' módokat, mellyek állal azon 

 segíteni lehetett 's kellett volna. Nagyobb gondjok volt ennél arra, hogy 



