486 a' magyar tud. társaság' értekezései. 



marasztaltatik ; egyházi személyekre nézve mindazáltal ó sem terhelte- 

 tik nagyobban , mint ellenfele oellene terheltetnék. Továbbá hogy 

 az ország' jogaira nézve más dolgokban főpapi kiváltsággal él, de tábo- 

 rozni a' bárók és országnagyok' módjára köteles. 



Az 55 és 56-ik czímek. Hogy a' főbenjáró Ítéletbe marasztalt az 

 itélőlevélnek erejénél rendes bírája vagy annak embere által egy év' le- 

 folyása alatt (az ellenfélnek magának arra joga nem levén) befogatha- 

 tik , hogy a' birő őtet három napig egyezésnek kísérlete végett ma- 

 gánál tarthatja; de az alatt a' kibékülés nem sikerülvén őtet a' nyertes 

 félnek halál vagy másféle büntetés' végrehajtására kiadni köteles. To- 

 vábbá azon esetben' ha a' nyertes fél az ítélet által kimondott halál' vagy 

 más büntetést ellenfelén végrehajtatná, annak mindennemű vagyona, — 

 a' befogatásakor nála talált holmikat, mellyek a' bírónak maradnak, ki- 

 vévén, — minden teher nélkül törvényes örökösére száll. Hogy ha pe- 

 dig az elmarasztalt megszökik, jószágai a' bírónak és nyertes félnek 

 részére elfoglaltatnak, kiktől mindazáltal azokat a' törvényszék által 

 kitűzendő határnapig fiai vagy rokonai, 's azok' nem-létében szomszé- 

 dai közönséges becsűjük' letétele mellett magokhoz válthatják. 



Az 57-ik czím. Hogy a' királyi felség az elmarasztaltnak csak 

 fejére, és jószágainak bírót illető részére nézve, sőt erre nézve is a' 

 nádor előtt folyó perek' kivételével, kegyelmezhet meg, és ezen meg- 

 kegyelmezés is a' hatalmaskodási ítéletekben csak egy évig érvényes, 

 ügy hogy, ha azalatt a' bűnös felperesével ki nem békülhetne, ez ne- 

 nekie fejét vétetheti. 



Az 58-ík czím. Hogy meg nem jelenés miatt hozott főbenjáró 

 ítélet mellett az elmarasztalt, míglen az ítéleti levél ellenfelének át nem 

 adatott, be nem fogathatik, hanem mindaddig mind a' bírót annak ki- 

 adásától, mind a' káptalant vagy conventet, mellyhez szól, a' végre- 

 hajtástól eltilthatja, tartozván mindazáltal tüstént mind a' terheket le- 

 fizetni , mind pedig a' vádra felelni ; de hogy ellenben a' kölcsönös fe- 

 leselésekre hozott ítélet mellett az elmarasztalt, ha jelen van, a' nyertes 

 félnek vagy ügyvédének kérésére a' bíró által ítéleti levél nélkül is be- 

 fogattathatik. 



Az 59-ík czím. Hogy a' birsági levelekben ezen záradék: „ha 

 magát okszerűleg ki nem mentheti," azért szokott előfordulni ; mert, ha 



