A MÁSOD ELNÖK MEGNYITÓ BESZÉDE. 27 
IV. 
BESZÉD, 
MELYLYEL 
A M. AKADEMIA XV. KÖZ ÜLÉSÉT DEC. 20. 1846. 
MEGNYITOTTA 
A MÁSOD ELNÖK . GRÓF SZÉCHENYI ISTVÁN. 
Tisztelt Gyülekezet! Tán nem hibázok, ha ez alkalommal is , mint 
már többször tevém, a tisztelt gyülekezetet arra vagyok bátor figyelmez- 
tetni, hogy a magyar Akademia, sajátlagos politikai körülményeink kö- 
zött, nemzeti újjászületésünket tekintve, egy főtényezőt képezhet, sót 
hogy ilyest képezzen, szoros kötelessége. 
Mig más népek szilárd nemzetiségök- s egyszerűbb csillagzatukhoz 
képest minden erejöket szerkezetük javítására pontosíthatják össze, úgy 
hogy a polgári álladalom malasztja minél általánosbban terjedjen legott : 
addig nekünk nyavalygó magyaroknak , e mellett, vagy jobban mondva : 
e fülött még azért is kell küzdenünk, mihezképest mint nemzet el ne 
bukjunk , el ne töröltessünk. Mert hiszen valamint holtnak hiába kinál- 
kozik az élet kéje, szintoly kevessé öltheti magára az emberiség jogait a 
magyar nemzet, ha megszünt magyar lenni, mivel ez esetben más vér , 
de nem a magyar fogna részesúlni ez áldásban. Mi, meglehet: közönyös 
az egész emberi nemre, noha én ezt sem hiszem soha is, mert minden 
saját fénykörében fölemelkedett népcsalád , egy magasb lépcső az istenek- 
hez; de minden esetre ez bár így legyen, bár ne, nem lehet közönyös 
ránk magyarokra nézve, ha nem puszta hang, vagy mint sok más, nem 
4 
