28 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG TÖRTÉNETEI. 
egyéb sallangnál azon hazafiság, melylyel oly meg nem szünőleg kér- 
kedünk. 
De nem! Mert noha számosb van köztünk, ki saját magát a hazával 
mindig összekeveri és személyét folyvást ez elibe helyzi , azért általán 
véve tán alig létezik emberfaj, melyben a hazaszeretet nemes érzelme 
annyira képezné minden csepp vér és nedv kiegészítő részét, mint a 
mennyire mi magyarok buzgunk ily lelkesedéstűl. — Nem tagadhatni 
ugyan, hogy halálos álmunk közt, mikor az enyészet habja csaknem ösz- 
sze csapott fölöttünk már, nem egy gyönyörű tulajdonnal, melyet vesz- 
ténk, azon szent láng is majd elaludt már bennünk, mely minden rom- 
latlan emberi kebelben oly tisztán ég, s melyért, bármily gyermeki ér- 
zelemnek gúnyolják is azt a világ hidegen számító cosmopolitái, nincs mit 
pirúlnunk , mert legtöbb magasztos cselekedet mégis innen vette, innen 
veszi, és innen fogja venni a földön eredetét mindaddig, míg az ember 
egészen el nem fajúl, vagy gyarló természetéből végkép magasb sphae- 
rákba nein emelkedik. Igen, ezen szent tűz is csak pislogott már ben- 
nünk. — De, hála az égnek, nemcsak tökéletesen el nem aludt, sót oly 
általános lobbal ég, miszerint hazaszeretet híja miatt veszély vérünket 
érni nem fogja immár. Csakhogy a hazaszeretetnek bármily áradozó léte 
— ne csaljuk e körül magunkat — soha nemcsak magasbra nem emelt 
eddigelé egy népet is , de ilyesnek még csak megmentésére sem volt elég- 
séges, ha vakszerelemre, elbizottságra s ebból okvetlen eredő mások iránti 
türelmetlenségre fajúlt. Mert ez esetben, valamint a túz, mely legna- 
gyobb áldásaink egyike, vajmi könnyen válhatik átokká, szintúgy szül- 
het a hazaszeretet szent érzelme is, ha bülcseség nem vezérli azt, határ- 
talanúl több rosszat, mint következtetne jót. 
És e tekintetben — ha czélunk nem az , tisztelt gyülekezet , mint ez 
magyar földön még oly gyakori szokás, hogy magunkat viszonlag feldi- 
csérgessük és tömjénnel jól lakjunk — bizony meg kell vallanunk : szám- 
talan köztünk magyarok közt a legnagyobb bűnös, azaz a legotrombáb 
ügybarát , mi kivált politikában mindig synonymon , mert számtalan ,,ma- 
gyar: honszerelmes" legtisztább heve daczára szintoly arányban üt nemze- 
tiségünk , mocskaiból mindinkább kibontakozó lényegén csorbára csorbát, 
valamint nem egy anyának majomszerelme is vajmi sokszor megsemmi- 
