32 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG TÖRTÉNETEI. 
feje, oly annyira áll a valóságos férfiúi erővel ellentétben, és annyira nem 
,lovagiság, vagy az igazi lovagiságnak oly nyomorúlt torzképe, hogy 
azzal legfeljebb vénasszonyokat ijesztgethetni , és attúl émelygéssel kény- 
telen elfordúlni minden nemesb kedély. — S vajjon miért szakadt nemze- 
tünk része, tán nagyobb része e két osztályzatra? Legelsóben is, mert a 
kiváltsági , circulus vitiosus" szűk körében forgott vérünk. S még inkább, 
mert a nemzetiség szelleme nem forrott ki elég tisztán akkoron még, és e 
szerint egyik túlzó oly könnyen hagyá magát abból mindenestűl kivetkez- 
tetni, mint a másik túlságos erővel akará azt mindenkire torkolni. 
És azért itt van ideje, hogy e tekintetben is okúljunk elvégre már! 
Tudom, lesznek olyanok, kik nem fogják kedvelni, hogy én, és 
épen én, a magyar Akademiát politikai életünkkel annyira összefüggő in- 
tézetnek tartom , és azt e tekintetben működésre sürgetni vagyok bátor. 
Ámde ez által csak azt tanusítják, hogy politikai kifejtésünk legmélyebb 
talajáig nem bírtak hatni eddigelé. Mert hiszen ez nem egyéb , mint nem- 
zetiségünk biztosítása, felemelése, mi megint oly szorosan függ az élő 
szónak, írásnak s gondolat-elrendezésnek kifejtésével össze, miszerint 
lélektelen gép volna , Akademiánk", ha nem venne e hazafiúi mútételben 
legbuzgóbb s legernyedetlenebb részt. 
Becsültessük meg ehezképest, mennyire tőlünk telik, a magyar nevet. 
Ébreszszük azokat nyavalygó álmaikból fel, kik legjobb hiszemben , 
hogy a magyarságot szolgálják, ezen legnagyobb kincsünkön túlzásaik és 
erőltetéseik által inkább ütnek sebet, mintsem hogy ápolnák azt. 
Figyelmeztessük hevesb vérű honfiainkat, hogy a nagyobbszerű ha- 
ladás és nemzeti bukás közt — mely dilemma közé kivált mai nap, nem 
egy hazánkfia minden politikai kérdést szoritni szeret — még egy harma- 
dik vágás is van, melyen lépten lépve, mákszemet mákszemre hordva, 
cseppet csepphez adva, a bülcs végkép tovább ér, s nagyobb teremtések 
szerzője, mint az elbizakodott, kinek zászlóján ,,bár törik bár szakad" 
áll, vagy a kétségbeesett gyenge, ki mindjárt bukni s másokat magával 
buktatni akar, ha felszínes combinatióinak nem felel meg az eredvény , 
és inai a magára vett súlyt nem bírják. 
Ne csüggedjünk soha is, mert hiszen legrosszabb esetben sem fog 
azon nemes önmegtagadás, melylyel nemzetünk felvirágzása végett küz- 
dünk , minden haszon nélkül a semmiség mélyeibe sülyedni; de, bármily 
