TITOKNOKI JELENTÉS 1846-RÓL. 43 
gésben a felsőbb analysis tágas mezejére, s várható, hogy, ha a szerző, mint reményleni 
lehet , ezen munkáját hasonló sikerrel bevégzi, honunk oly becses munkát fog e szak- 
ban bírni , mely a külföldi tudósoknak is figyelmét és dicséretét megérdemlendi; a má- 
sodik fentnevezett munka , nem kevesbbé díszes helyet foglal el a tudományban s külö- 
nösen hazai irodalmunkban. Tudva levén minden szakértő előtt, hogy a felsőbb egyen- 
letek feloldása egyik legfontosabb és legnehezebb egészítő részét teszi a felső mathesis- 
nek, annál nagyobb igénynyel bír elismerésre és jutalomra az, ki ezen fáradságos és fon- 
tos feladatot oly ügyesen és oly mély belátással megoldja, mint ez a kérdéses munka 
szerzőjének sikerűlt. Ezeknél fogva e két csaknem egyiránt becses munka szerzői , 
Gyóry Sándor és Vállas Antal között osztatott fel a 200 aranyat tevő nagyjutalom. 
Ezekhez érdemre legközelebb járónak találtatott Kerekes Ferencznek Szorszdám- 
tana; habár a szerző némelyeket a nélkül, hogy a dolog lényege vagy az előadás ér- 
telmessége szenvedett volna, sokkal rövidebben adhatott volna elő, és habár nem mindent 
mondhatni újnak és eredetinek , a mi abban új és eredeti gyanánt adatik , a munkának 
mind a mellett becses oldalai vannak, melyek különösen abban állanak, hogy a szor- 
számok tulajdonsága, az azokkali szímvetések és több érdekes pénzbeli számítások ki- 
merítőleg vannak előadva. Ennek tehát a Marczibányi alapítványból alakított 50 arany- 
ból álló mellékjutalom itéltetett. Végre 
Korponay János ily czémű munkája: Hadi földirás elemei I. kötet, mint irodal- 
munkban e nemben első és egyetlen, melytől a belbecset és hasznosságot megtagadni 
nem lehet, tekintve a szerzőnek fáradhatatlan szorgalmát mind az adatok gyűjtésében , 
mind a munkának sok nehézséggel járó összeállításában, dicsérettel megemlíttetni hatá- 
roztatott. 
Költ Pesten, a m. t. társaság XVII. nagy gyűléséből , dec. 18. 1846. 
Dr. Schedel Ferencz m. k. 
titoknok. 
8. Jelentés a nyelvtudományi osztálynak 1844-ben kitett jutalmára érkezett 
pályamunkákról, 
Az 1844-ki közülésben kihirdetett ezen nyelvtudományi jutalomtételre: ,, Adas- 
sek elő nyelvünk kifejlődésének története, azaz a fenlevő nyelvemlékek nyomain indúlva, 
mutattassanak ki azon változások , melyeken nyelvünk , szóalkotási , bővítési , kölcsönzesi , 
ragozási és szókötesi tekintetben, időról időre, általment" a kitűzött határnapig két 
pályamunka érkezett , melyek közől a bírálók többsége annak itélte az 50 arany jutal- 
mat és nyomtatást, melynek jeligéje: ,, Tu ne cede malis, sed contra audentior ito" mint 
a melyet mély logika , szigorú következetesség az elvek alkalmaztatásában , nyelvünk 
kifejlődésének mind történeti mind philosophiai felfogása és fejtegetése, a benne fel- 
használt gazdag nyelvkincsek, s ezeknek átható és komoly itélettel a legrégibb időktől 
korunkig elméletileg, és gyakorlatilag megvítatása kitüntetnek. Más részről e mun- 
ka inkább elveket adván csak , hogysem specialitások taglalásába ereszkednék , az elő- 
6" 
