50 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG TÖRTÉNETEI, 
meg arra a vér, úgy serken fel összes dicsőségért, becsületért az egész. 
Nem lelsz ily ország terein s hegyei közt utaztodban, falukon csak félig 
fejlett vadócz úrfiakat, virgoncz vérű butákat; nem fog a nagyság akarata 
felbosszonkodni azon, miként nyúgöz le ferde felfogás , hízelgés , emberi 
szabad elébblépést; nem kaczagsz szájtátó ostobaságon , mely ha ész fur- 
fangját sejtető új mívet lát, ezt kiáltja: , Ejnye! ördöge van annak, ki ezt 
feltalálta." És még, nem ejti ki a langészbecsülő szivély a segítetlen ta- 
lentumon e szavakat : ,, Oh te dicsóség és haszon-eszközlésre született! mi- 
kép kell elfonnyadnod csak dózsülő s czifrázó hazában". 
Neked gróf Teleki Ferencz, nem Erdélyedben, nem a magyar nem- 
zet általános földén levő intézet fejezé be neveltetésedet! Más nép nyel- 
vébe szeretéssel , annak felsőb köreiben forgó módok elfogadásával léptél 
20 éves korodban kastélyodba, melyben már sem atyát sem anyát nem 
találván, gondolád ide s tova magad urává lettedet s tehetned a mit akarsz. 
Feljajdúlt ugyan magyartól eltért lekületeden nagybátyád gróf Teleki Fe- 
rencz, ki árva létedre gondodat viselé, de hiában lőnek kifakadásai. A 
huszár alezredes nagybátya aggódva vevé észre, miként forgott és for- 
gott le azon 1760. és 1765. között volt magyarabb kor, melyben ő még a 
te nevelőhelyedet jártából is nemzete tagjáúl léphetett ki, és lőn már a te 
1799. s 1805.-beli éveidben, a magyar főbb aristocratiát bajdani nemzeti 
érzelmektől ezerféle szép szinnel elsimítóvá. 
Kolozsváratt az akkori főkormányzói háznak bécsi születésű asszonya 
s anyja, német nyelven társalgásra szoktatá , a hozzája estélyeken játékra 
gyúló úri s hölgyvilágot. Te ott fénylél. 
Nagyszebenben, sem a magyar nevű kincstartó, sem a magyar ere- 
detű grófné, nemzeti nyelvén már nem is tuda, s Te, vendégeik között 
elemedben ragyogtál. 
Igen is , a milyenek a hangadó házak , olyanokká válnak köreik. Ez , 
a tetszvágy , illem , felkapott divat munkálata. 
S rajtad szép arczú ifjún, elmés nyájas fiatal dalián, hogy kapott min- 
den! Könnyű lejtés a tánczban , hízelgő szavak ajakon, hódítanak gyóz- 
nek virágzó asszonyt, bimbódzó hajadont. Te pedig töltekeztél magaddal , 
miként lebbenthetéd erre-arra csínos mulattató fogásaidat miket a legfőbb 
városban kapdoshatál. 
