EMLÉKBESZÉD VÁSÁRHELYI PÁL RT. FELETT. 81 
IX. 
EMLÉKBESZÉD VÁSÁRHELYI PÁL RT. FELETT. 
ELMONDÁ 
AZ AKADEMIA XVI. KÖZ ÜLÉSÉBEN 
GYŐRY SÁNDOR RT. 
Mihez hasonlítsam az életet?! 
Pályatérhez-e? melyre pillanatonként milliónyi lények tolonganak, 
hogy életútjok ismeretlen szövevényeit megfussák; kiknek nagy részök 
alig a születés által felnyitott sorompókon túl, élettelenűl összerogy ; — 
másokra futásoknak közepette, vagy midőn kitűzött czéljok felé vélnek 
közeledni , reményeik feltünő hajnalán, borúl a halál éjszakája; — má- 
sok, kiknek léptökre nem hinti fényét sem a tudományok szövétneke, sem 
a hazafiúi erények lobogó lángja, miután darab ideig ösvénytelenűl tévely- 
gettek , nyom nélkül enyésznek el, — nem hullatván emlékkönnyeit sír- 
jokra sem a magánosok hálája, sem a köztisztelet nem elevenítvén fel em- 
lékezetöket, sem munkásságuk sikere nem hatván évekre maradékokra ; 
— mások hosszú fáradalmak után aléltan érkeznek oda, hol a halandók- 
nak kiszabott ze tovább végkorlátot von, — a pálya meg van futva, de a 
végezél nincsen elérve — az óra üt — titkos sejtelmek vágy és félelem , 
remény és kétség hullámzanak ; az óra üt — s az általhathatatlan homály- 
ba rejtező jövendőségnek csak egy fénysugara sem lövellik még most is 
feléjök; az óra üt -— s egy élet el van enyészve. 
Küzdelmek helyéhez-e? hol a végetlen erők ellentéte egymással örö- 
kös harczot vív, melyekkel az ember mint egy kijelölt bajnok szembe- 
M. T. T. ÉVK. vni. 1. 11 
