84 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG TÖRTÉNETEI. 
küzdelmek és fáradalmak között kellett az elébe torlott ellenszegülő aka- 
dályokat legyőzni. 
Néhai Vásárhelyi Pál a királyi építészhivatalnál hajózati fő felügyelő, 
a tiszaszabályozó társulat megválasztott igazgató mérnöke , a magyar aka- 
demiánál a mathematikai szakosztály rendes tagja, született Szepes-Ola- 
sziban 1795-ben. Tanulását Miskolczon és Eperjesen végezvén, további ta- 
nulmányai s közhasznú munkássága tárgyáúl a mérnöki tudományokat és 
gyakorlatot választá. 1819-ben mérnöki oklevelet nyervén, darab ideig a 
Körös vizek és Duna szabályozási előmunkálatok elkészítésében vett részt, 
később a Dunai munkálatok folytatásához igazgató mérnökúl neveztetett ki. 
Ezután az aldunai munkálatok vezetéséhez igazgató mérnökúl rendeltetvén, 
előbb Angliába útazott, hogy a nevezetesebb angol és irlandi múútak ké- 
szítése s fentartása elveivel saját tapasztalatai következtében gyakorla- 
tilag megismerkedjék. 1834-ben tíz ifjú mérnököt vevén maga mellé, azok- 
kal az orsovai kőút építését vette munkálatba, egyszersmind a folyam ak- 
kori csekély állását ügyesen használván, Szirinyánál a Duna sziklái között 
csatorna útat töretett. 1835-ben a magyar tudós társaság levelező, 1838- 
ban rendes tagjává neveztetett ki; 1841-ben hajózási főfelügyelővé lett. 
1845-ben beútazván a Tisza környékét, elkészítette a Tisza szabályozását s 
hajózhatóvá tételét tárgyazó terveit , melyre 1846. év elején a Tiszasza- 
bályozó társulat által azoknak végrehajtásáúl igazgató mérnöknek vá- 
lasztatott, de mielőtt terveinek valósításához foghatott volna, élete s mun- 
kássága fonalát ketté szakasztotta aprilis 8-dikán történt hirtelen halála. 
Hátrahagyott részint nyomtatásban megjelent, részint kéziratban maradt 
tudományos munkái : 1. Indroductio in prarim triangulationis. Budán 1827. 
2. Auflösung einiger wichtigen Aufgaben als Beitrag zum geometrischen Tri- 
anguliren. Budán1827. 3. Számos bírálati s ellenbírálati czikkei s apróbb ér- 
tekezeései folyóiratokban. 4. A Berettyó hajózhatóvá tételéről székfoglaló ér- 
tekezés. Évk. V. köt. 5. A sebesség fokozatáról folyó vizeknél. Évk. VI. köt. 
6. Egy dunatiszai csatorna mimódon eszközölhetéséről , és 7. Vasútak és csa- 
tornákról, mindkettő kéziratban, felolvastattak az akademiai gyűlésekben. 
Elhúnyt érdemes tagtársunk tehát, mind a tudományok körében mind 
a gyakorlati élet mezején azon irányban választotta s futotta meg pályá- 
ját, mely kivált nemzeti miveltségünk fejledező korában tagadhatatlanúl 
a közjólét egyik leghathatósabb emeltyúje, mindazáltal honunkban mind a 
