ÉLETRAJZI TOLDALÉK AZ ELHÚNYT TAGOKRÓL. 101 
1828. 11) Magyarország, Horvát-, Tót-, Dalmát- és Erdelyországok, a tengermellék 
és a végőri vidékek földabrosza, kiadák Sch. L. és Blaschnek Sámuel. Pest, 1833— 6. 
9 íven. 12) Magyarországnak , melléktartományainak es Erdélynek földabrosza, egy la- 
pon. Pest, 1838. 13) Hegyek , folyók, utak s nevezetesb helységjegyek átneézete Magyar- 
ország s Erdély földabroszához. Pest, 1838. (11. és 12. németűl is). Kéziratban maradt 
magyarúl átdolgozott széptana. Meghalt Pesten , nov. 12. 1847. 
PYUYRIKEN LÁSZLÓ , 
tiszteleti tag. 
Született 1772. nov. 2. Lángon , Fejérvármegyében , hol atyja uradalmi gazdatiszt 
volt. Alsó iskoláit Fejérvárt, a bölcsészetet Pécsett végezvén , Budára ment, hogy ott 
hivatalba lépjen ; de a dolog húzódván, azalatt a német , olasz és franczia nyelvet szor- 
galmasan tanulgatta , s egy gróf által titoknokúl fogadtatván, 1792-ben Palermóba ment, 
de onnan néhány hónap múlva visszajővén , Bécsbe utazott, s a liliomvölgyi klastrom- 
ban a cisterci szerzetbe lépett. A. szentpölteni növeldében a hittudomány mellett magáévá 
tette a görög , az angol nyelvet s a hébernek elemeit; 1796. fölszenteltetett, 1798. klas- 
trom gazdája , utóbb irodaigazgató s erdészeti felügyelő lett, 1807. tirniczi plebános , 
1811. perjel, 1812. liliomvölgyi apát , 1818. szepesi püspök , 1820. velenczei patriarcha 
1821. titkos tanácsos , 1827. végre egri érsekké. A magyar akademia öt 1844. dec. 24. 
választá tiszt. tagjáúl. Mint apát adta ki még , két folio kötetben , Hanthaler jeles mun- 
káját: Recensus diplomatico-genealogicus archivi Campililiensis. Német költői munkái 
(Tunisias , Perlen d. heil. Vorzeit , Rudolfias) , melyek 1818-tól 24-ig jöttek ki, 1835- 
ben Stuttgartban egy kötetben jelentek meg ; azóta pedig többször. Ezekhez újabban még 
Szentek életei és Krisztus élete járúltak , szinte német nyelven. Magyarúl csak néhány 
sornyi versét bírjuk ; de mint iskolák alkotója, s az egri főegyház építője, érdemeket szer- 
zett magának a haza körül is. Meghalt Bécsben, dec. 2. 1847., miután a m. akademiának 
kétezer pfítot hagya végintézetében. 
Toldy Ferencz. 
