L 
RÉGI TÖRTÉNETIRÁSUNK ERDÉLYNEK 
MAGYARORSZÁGHOZ VOLT KAPCSOLTATÁSA KORSZAKÁRA NÉZVE. 
NAGYAJTAI KOVÁCS ISTVÁN L. TAGTÓL. 
FE délynek régebben vannak székely és oláh lakosai mint magyarok; de 
történetei azon időszak óta bizonyosabbak, egyszersmind ránk nézve ér- 
dekesebbek, hogy magyarok hazája is lett. És Tuhutum, Árpád egyik 
hadvezére, hont kereső bajnokait Magyarország rónáiról a IX. század 
utolsó negyedében vezérelte a Meszesen át Erdélybe, e hegyek és vüöl- 
gyekben gazdag országba, s a mely csatával itt az oláhok fejdelmét, Ge- 
lout teljesen meggyőzte: ugyanazzal ennek birtoka felett önmagának és 
családának sokáig tartott uralmat vívott ki. Egyik ivadéka, II. Gyula, a 
XI. század kezdetében elvesztette azt. Háborogni merészelt István ellen, 
ki az Árpád-családbeli hercegek között első hordozott fején magyar 
királyi koronát; István harctéren vetett véget háborgásainak;  diadal- 
mat vett rajta; fogságba záratta, s Erdélynek ót uralta részét — mint leg- 
régibb évkönyviróink mondják — Magyarországhoz kapcsolta 1002-ben 9"). 
1) Kézai Simon: , Sanctus namgue rex Stephanus coronatur, et tandem duce Cup- 
pan interfecto, Jula avunculo suo cum uxore et duobus filiis de Septem Castris 
adducto, et adjuncto Septem Castris Pannoniae." De originibus et gestis Hun- 
garorum libri duo, Budae. 1838. Pag. 47. Turóci krónikájában a XIV. szá- 
zadbeli iró: , Anno itague Domini millesimo secundo beatus rex Stephanus 
cepit Gyulam ducem cum uxore et duobus filiis ejus et in Hungariam transmisit 
— universum vero regnum ejus, latissimum et opulentissimum, monarchiae 
Hungariae adjunaxit." Johannis de Thurócz Chronica Hungarorum. P. II. c. 29. 
— Schwandtnernél; Scriptores rerum hungaricarum, Tom. I. Pag. 95. 
1" 
