RÉGI TÖRTÉNETIRÁSUNK ERDÉLYRE NÉZVE. 5 
És valóban Erdély nem csak Magyarországgal nem volt egy hon, 
hanem önmagában sem. Elóbb két, majd három fő részre daraboltatott, 
melyek közól egyiken székely, másikon magyar, harmadikon feltünőbb- 
leg szász nép lakott, saját, külön főnök alatt mindenik s annyira meg- 
különözve egyik a másiktól, miszerint évszázadok folytak le, mig (1437- 
ben) csak egyesülni kezdettek "), és ismét évszázadok, mig állandóul egye- 
sültek egymással. Honnan ha nyomozzuk, miben állott Erdélynek Ma- 
gyarországhoz kapcsoltatása s e kapcsolat mi által intéztetett fentartatni ? 
alig találjuk, kivált az öszvekapcsoltatás utáni első évszázadokban, 
egyébben mint abban: hogy Erdély népei magyar királyok által kinevez- 
tetett főnökök által s a magyar birodalom általános törvényei értelmében 
és szellemében kormányoztattak. Nem mindenben a szerint tehát, mint a 
magyarországiak. Mert habár a birodalmi általános törvények erdélyiek és 
magyarországiakra nézve egyaránt kötelezők voltak is, mindazáltal Er- 
délyben még a magyarok is birtak joggal, a magok számára külön nemzeti 
végzeményeket (statutumokat) alkotni ?), annál inkább a székelyek, kik 
már Magyarországgal egy királyi korona alá egyesültökkor sajátszerű alkot- 
mánynyal éltek, s azzal élni soha meg sem szüntek. Birtak a szászok is. 
Azokon kivúl egyik vagy másik nemzet nyert a királyoktól kiváltságokat. 
És e különböző nemzeti kiváltságok, statutumok, alkotmányok szerint 
kellett az erdélyi magyaroknak, székelyek és szászoknak kormányoztat- 
niok "). 
Midőn ezek szerint a magyar nemzetnek Magyarországban lakott 
számosabb része látta, mikép hona, s Erdély, a kisebb számu nemzetrész- 
nek e kisebb hazája, közt maga a természet elválasztó határhegysorokat 
emelt; midón tapasztalta, hogy az erdélyieket ótóle már a Tuhutum-csa- 
lúd elkülöníttette; és látta s tapasztalta, hogy Erdély I. István király ke- 
rában sem tétetett egy honná Magyarországgal, s az erdélyi nemzetrész 
Codex Diplomaticus Hungariae. Tom. II. Budae. 1829. Pag. 104. — S még az 
1514-beli országrendek által megállitott Hármas Törvénykönyvben is e nevezetet 
használva találjuk: Sunt praeterea Transsilvanis in Partibus Seythuli." 
Decret. Trip. P. III. tit. 4. 
1) Codex Diplomaticus Hungariae. Tom. X. Vol. VII. Budae. 1843. Pag. 912—915 
2) Decret. Trip. P. III. tit. 2. 
3) Math. I. Decret. II. de a. 1466. art. 13. — Uladislai IL Decret. I. de a. 1492. 
art, 1. 
