RÉGI TÖRTÉNETIRÁSUNK ERDÉLYRE NÉZVE. 13 
). Mely szavak oda láttatnak mutatni, mintha Tuhutum Geloun nyert di- 
adalma után tényleg mindjárt függetlenné s önállásuvá vált volna. 
Azzá vált-e egyébiránt vagy nem, itt bővebben vizsgálni nem aka- 
rom; csak azt említem e kérdésekre nézve: független volt-e jogszerűleg a 
Tuhutum-család az Árpád-háztól vagy nem? Külön országot képezett-e an- 
nak korában Erdély Magyarországtól vagy nem? Az Anonymus Notarius 
is oly hanyagúl és homályosan nyilatkozott, hogy megoldásukat a két ma- 
gyar hon jelesebb történetirói is vagy meg sem kisértették, vagy kielégít- 
lenúl tették ?). Pedig alig hihető hogy egy királyi alcancellarius által, 
ki minden esetre az első Béla királyok valamelyike idejében élt, a két 
haza közt e legelső korszakban fenállott jogviszony felvilágosíthatlan volt 
volna. 
4) Tuhutum .,coepit ad hoc anhelare, guod si posse esset, per gratiam ducis 
Arpad domini sui terram ultra silvanam sibi et suis posteris acguireret, 
guod et sic factum fuit postea." — , Dux vero Arpad inito consilio voluntatem 
Tuhutum laudauit, et ei licentiam ultra Silvas eundi, contra Gelou pu- 
gnare concessit , milites Tuhutum, audaci cursu perseguentes, ducem Geloum, 
juxta fluvium Copus interfecerunt. Tunc habitatores terrae videntes mortem do- 
mini sui, sua propria voluntate dexteram dantes dominum sibi elegerunt 
Tuhutum patrem Horca, etinloco illo, gui dicitur Esculcu, fidem cum ju- 
ramento firmaverunt." — Historia Hungarica de septem primis Ducibus 
Hungariae. Cap. XIV-XVII. Schwandtnernél: Tom. I. Pag. 17—19. 
2) Pray okoskodással törekedett a bajos kétes kérdéseket megoldani. , Mivel — im- 
igy okoskodott — Erdély terjedelmét tekintve, szinte egy harmad résznyi ak- 
koraságu mint Magyarország; ha Tuhutum azt — a meghódított egész magyar 
föld elosztatása alkalmával — sajátul kapja: közötte s az Arpádot főnökül 
választott több vezérek közt nem volt volna egyenlő az osztály. Ha pedig ezek 
is akkora földrészt nyernek osztályrészökbe mint Tuhutum: úgy Árpádnak és 
ivadékainak, a királyoknak, kellett volna örökségül legkisebb részt kapniok ; 
minek épen az ellenkezője bizonyos." És ezen okoskodásból következteti: , [tague 
illud veri est similius, Tuhutumo Transsilvaniam administrationis solum 
titulo, partem vero aliguam, ut religuis electoribus, feudi instar, collatam 
fuisse."" Historia Regum Hungariae. Tom. I. Budae, 1801. Pag. XLVI—XLIX. 
De Pray okoskodása alapjául oly tényt vett valónak, mi nem az. Erdély ter- 
jedelmébe tudniillik belé értette a székelyföldet is. Ámde a székelyeket és hon- 
jokat a magyarok soha sem hódították meg; az tehát a hódító magyar vezérek 
osztozásakor osztály alá nem jöhetett — nem is jött. És ha a székelyföldet ki- 
veszszük, melyet ki is kell vennünk, Erdély meghódított terjedelméből: ez 
koránt sem lesz harmad résznyi akkoraságu mint Magyarország. Minél fogva 
