í6 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG ÉRTEKEZÉSEL 
Hat vérségi fő osztályra szakadt Verbőóci korában és kora körül 
a székely nemzet; mindenik fő osztály ismét négynégy szorosabb vérségi 
alosztályra s az alosztályok családokra. A fő osztályok közös nevezete — 
mert meg vala mindeniknek saját külön neve is — magyarúl nem, lati- 
nul genus, generatio, tribus; az alosztályok közös nevezete magyarul 
ág, latinul ramus, linea, arbor volt 9"). És ezen hat nembe, egy- 
szersmind pedig a hat nem huszonnégy ágának valamelyikébe tartozott 
belé minden igaz törzsökös székely család, mert ezek valamelyikéből sar- 
jadzott ki egykor őse, s vette származatát maga is. 
Mint a nemzet maga nemekre s ágakra, úgy osztatott hona földe 
is nemek és ágak szerint fel. S a milyen jól tudatott hajdan a székelyek 
közt, melyik nembe, s az illető nemnek melyik ágába tartozott mindenik 
család s egyén; szintoly jól az is, melyik nemhez és ághoz tartozott min- 
denik belső, külső fekvő örökség, s az illető nemben és ágban melyik csa- 
ládnak, egyénnek birtoka. 
A székely nemzethez hasonlítólag a vele rokon magyar nemzet is 
nemekre vagy nemzetségekre osztatott mostani hazájában megtelepedése- 
kor, s azután is évszázadok folytában; de az ágakra osztatás, legalább oly 
szerkezetben és értelemben, milyenben az a székelyeknél divatozott, nála 
1) Hogy a székelyek Verbőci idejében valóban nemekre s nemeknek ágaira 
oszlottak, bizonyítják némely 1507. s 1508-ban kelt oklevelek, melyek eredetileg 
a kolosmonostori konvent levéltárában vannak; s melyeknek egyike az Oklevél- 
adalék V. száma alatt közölve van. — Hogy ideje körűl sőt idejében is hat fő 
osztály volt, annak huszonnégy alosztálya; a fő osztály magyarul nemnek, az 
alosztály ágnak mondatott, s latinul amaz leginkább genusnak, imez lineának, 
ramusnak , láthatni többek közt azon adatokból is, melyeket Kovachich és 
Engelsajtó utján már rég világ elé terjesztettek. — Scriptores rerum hungari- 
carum minores. Tom. I. Budae 1798. Pag. 339, 340. — Danielis Cornides Vin- 
diciae Anonymi Belae regis Notarii. Budae, 1802. Pag. 350—352. 
Azt pedig hogy a nemeknek ágakra oszlását, az ágaknak családokra oszlása 
követte közvetlenül — ismét egyebek közt — kétség alá hozhatlanul bizonyítja 
Báthori István erdélyi vajda vagy fejdelemnek egy 1575-ben kelt eredeti levele, 
melyből világosan látható: melyik nembe és ágba tartozott néhány marosszéki 
székely és székelynő még a XVI. század utolsó felében is, és melyik nemben, 
ágban élt; például: Thomas Orban, Ambrosius Nagj iz genere Abran et ramo 
Nagj-agh , Albertus Bala et Joannes Syluester in gezere Eorlewcz et ramo Sep- 
rewd, Albertus Peterfy, Petrus Myklosy , Martinus Balassy, Andreas Sylue- 
ster in genere Jeneo in ramo Zomoruwo, Marta Apody . . . in genere 
