32 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG ÉRTEKEZÉSEI. 
távolsága által egymástól elválasztva, mégis az álladalom isteni eredeté- 
nek hitét híven őrzék meg kebleikben, és mi ekként vallási szempont- 
ból s történetileg egyaránt igazolható, gyakorlati tekintetben is teljesen ki- 
elégítő eredményekre vezet; mert valamint az emberek természeti egyen- 
lőségénél fogva, az uralkodás eredete egyedűl isten rendeletéből nyerheti 
megnyugtató feloldását, ugy ezen rendszer az alattvalók alárendelését ne- 
mesbíti; az álladalom lételét a vallás tekintélyével szentesíti, s még 
akkor is védi, midőn vészhozó események tartósságát veszélyeztetik; — a 
fejedelmet gyarlóságára s egy mindenható lénytóli függésére emlékeztet- 
vén, a kényuraságnak gátot vet, a jobbágyoknak védpaizsúl szolgál s 
akként mind a fejedelemre, mind alattvalóira nézve fölötte üdvös befo- 
lyású. Ezen rendszer védnökei keresztyén létökre nagyobb kisebb mér- 
tékben a bibliai szemponthoz közelítettek ; említendők közőlök Harthausen, 
Szeffens, Philipps, Geisler, sőt alapelveikre nézve, ámbár tetemes módo- 
sitásokkal, Hegel s Haller is ezen iskolával szellemi rokonságban állanak. 
A bibliai rendszer védnökei az álladalmi főhatalmat a szent köny- 
vekre alapítván, a fejedelmek s alattvalók jogviszonyait az isteni kinyilat- 
koztatásra mint fóforrásukra vezetik vissza; — az 6-szövetség több he- 
lyein ") kivül, főkép vallásunk isteni alapítójának azon tettére hivatkoz- 
ván, miként Mátészerint az adót önmaga fizette meg ; s Márknál a császár- 
nak adatni parancsolá azt, mi a császáré; ugyszinte sz. Pálnak leveleire, 
melyekben minden lelket egy felsőbb hatalomnak alávetettnek mondván, 
a hatalmat istentől származtatja, s kik ellene szegúlnének, isteni rendelet 
ellenszegűlőinek nyilatkoztatja; Títushoz intézett soraiban a hivőket a 
fejedelem iránti engedelmességre inti, s más helyütt kijelenti: hogy a 
trónok, uraságok, fejedelemségek s hatalmak az istentől vannak; hasonló 
szellemben nyilatkozik sz. Péter, az alárendelés indokául isten akaratját 
idézvén, kiért a hivők a hatalmat bíró teremtményeknek hódolni kötele- 
sek ?). Ezen a szent könyveken alapuló rendszer a középkorban általáno- 
san elfogadva volt; az egyházi , a Sváb és Szásztúkör neve alatt ismeretes 
némethoni világi törvénykönyvek szerint, az isten valamint az égen két 
csillagzatot teremtett, egyet hogy nappal, a másikat hogy éjjel világítson, 
ugy két hatalmat is, az egyházit s világit alapítá; helyettesének a két ha- 
1) H. Chron. XXX. 12. Dan. II. 21. Sapient. VI. 3—5. Sirach. XVII. 14. stb. 
2) Sz. Máté XVII. 21, 22. Márk XII. 17. Sz. Pál a rómaiakhoz XIII.11—7. Titus- 
hoz III. 1. Colos. I. 16. — Sz. Péter I. 2. 13—18. 
