60 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG ÉRTEKEZÉSEI. 
Az ily értelemben felfogott szerződési tan, mint azon eszme, mely- 
nek az álladalmi intézetek megbirálásában vezérfonalul szolgálnia kell, 
még akkor is fennállana, ha történetileg ez úton soha álladalom nem ke- 
letkezett volna, mert mi, Wenckkel szólva "), ezen az ész örökös tör- 
vényei által elismert szerződménynek érvényességét, minden, akármi mó- 
don keletkezett álladalomra alkalmaztatjuk , hogy megismerhessük nem a 
milyenek voltak, hanem milyeneknek kell lenni az álladalmaknak; habár 
tehát minden álladalmak erőszak által létesültek volna is, ez a szerződményi 
tannak igazságát épen oly kevéssé dönthetné meg, mint a keleten történni 
szokott nőrablások s portéka gyanánti eladások, a házasulati szerződmény- 
nek jogszerűségét, és szükségét, a mahomedán egyháznak vassal tűzzel 
történt terjesztése azon elvnek igazságát, miként az egyház hivei belső 
meggyőződésén alapszik, meg nem semmisítheti; de hogy ezen eszme 
történeti valóságának nyomaira is találhatni, minden kétségen felúl áll ; 
értekezésem kören túl fekszik, bővebb taglalása annak, mit a napjaink- 
ban kimult Hüllmann Detre Károly történeti adatokkal ?) oly világosan bé- 
bizonyitott, hogy t. i. az őskor szabad nemzetei, állami viszonyaikat mind- 
nyájan szerződésekre alapíták; de el nem hallgathatom, miként a szent 
könyvek tanúsága szerint még a héberek theokratiai államszerkezete is, 
egy az Isten s nép közötti szövetség eszméjén feneklett; hasonlót bizonyí- 
ta Herodot a médekról, Halycarnasi Dénes a romaiakról ?), a görögök s ro- 
maiak a törvényeket eredetileg szabad egyezkedésre alapíták ( ro4zos 
ovvYnzn zown, communis reipublicae sponsio) "), Plato Criton ci- 
mű ismeretes munkájában Sokrates ezen alapszerzódményre hivatkozik, 
s Áristoteles állítása szerint, csak szabadon szerződésileg egyesült emberek 
között lehetségesek valóságos jog s államviszonyok; ugyanazt tanúsítja az 
álladalomnak görög s deák nevezete (-owovía, civitas, respublica, socie- 
tas civilis) és Cicero, munkáinak több helyein ; ezen elv a rómaiak történetén 
átszövődvén, törvénykönyvökben is nyiltan kifejeztetik "); a régi néme- 
tek államintézetei hasonlólag szerződések utján létesültek, mit még azok 
1) Oratio de Juris nat. usu. Lipsiae, 1821. Excursus. 3. 111. I. 
2) Urgeschichte des Staates. Königsb. 1817. Staatsrecht des Alterthums. Köln. 1821. 
3) Gen. XV. 18. v. Mózses II. k. 19. v. Herodot I. 96—99. Halycarnasi Dénes II. k. 
4) L. 2. 32. 35. D. De legib. L. 5. D. De captivis §. 2. 5. 6. I. De iure nat. stb. 
5) Aristoteles, Polit. I. 7. 12. 15. III. 9. VI. 13. Cic. De Rep. I. 25. De off. II. 12. stb . 
§. 6. Inst. de Jure nat. gent. et civ. 
