AZ ÁLLADALOM JOGALAPJÁRÓL, 61 
sem tagadhatnak , kik egyébiránt ezen elmélet alaposságát kétségbe von- 
ják; s ki volna, ki nem tudná, miként hazánk legrégibb történetirója Béla 
király névtelen jegyzője, kit bizonyosan nem kábított el az iskolai elmé- 
letek mámora , nemzetünk. óshagyományaira hivatkozva, a hét független 
nemzetség szerződésére , szabad egyezkedésére alapítja még mostan is vi- 
rágzó álladalmunkat? a középkor századain keresztúl , az isteni eredet el- 
mélete mellett,a szabad egyesülés elvét gyakorlatilag elismerve szemléljük, 
mert épen azon korban, midőn az általánosan elharapódzott féktelenség, s 
a vad erónek használata, mintegy újra felidézé az ősállapotnak letünt 
gyász időszakát, számtalan, a törvényes rend helyreállítására, az álladal- 
mi intézetek alakjára, a főhatalom s alattvalók viszonyaira vonatkozó, köl- 
csönös egyezkedések útján kötött alkukra, okiratokra, rendelményekre 
akadunk, melyek által az álladalom eszméje mintegy fokonként tisztább és 
tisztább alakban életbe lépett; s melyek bizonyságul szolgálnak, miként 
Európa népei az államintézeteket az emberi cselekvóség , a szabad egyez- 
kedések köréhez tartozóknak tekinték. Ezen tant hirdeték a tudományok 
fölélesztése óta az országtudományok legragyogóbb tekintélyei: de Groot, 
Hobbes, Puffendorf, Thomasius, Wolf, Locke, Sidney, Blackstone, Mon- 
tesguteu, Rousseau, Schlötzer, Spittler, Sonnenfels, Martini, Hutcheson, 
Pristley, Meister, Feuerbach, Fichte, Klüber, Pölitz, Rudthard , Weítzel, 
Gros, Bauer, Krug, Dresch, Henrici, Rotteck, Welcker, számos követőik- 
kel; magokénak vallák a leghíresebb országférfiak, kik közól Burket és 
Gentzet "), Russelt s Royer Collardot, legújabban a svéd főkormány-tanácsos 
Grubbét s a fejedelme s honosai bizalmát egyaránt bíró bádeni minister 
Bekket idézni ?) elégséges légyen; sót még azok is, kik más elméletekhez 
ragaszkodtak, kisebb nagyobb mértékben a szerződményi tannak igazsá- 
gát elismerni kényteleníttettek; ugy Bölmer, a nagy Kant, Zachariae, 
Craigh, Baltisch, Warnkönig ") s maga Haller a szerződményi tan legna- 
1) Betrachtungen über die franz. Rev. Berlin 1794. I. 3. 17—27. 33. 36. 80. 189. 191. 
11. II. 141. 191. II. 
2) Ld, Aretins Staatsrecht der constit. Monarchie. II. kiad. Leipzig, 1838. I. 150. és 
177. 1. Grubbe , Raetts-och Sammhaells Laera. Förra Delen. Upsala, 1839. Staats- 
lexicon. XIV. 678. I. 
3) Bölmer, Introductio 152. sköv. I. Zachariae, Vierzig Bücher. I. 196. 1. Craigh, Grund- 
züge der Politik, Leipzig 1815. I. 1. 2. c. Baltisch, Üb. polit. Freiheit, 67. 74. I. Warn- 
könig, Rechtsphilos. Freiburg 1839. 420. 424. 426. II. 
