A KÖRLÉG A NÖVÉNY- ÉS ÁLLATORSZÁGHOZI VISZONYAIBAN. 65 
nyel, mert egyedúl csak igy léphet a tények gyakorlati mezejére, mű- 
küdhetik a közélet és a közjólét érdekében. 
Mindezeknél fogva kötelezve érzem magam és azon tudomány 
nevében, mely érdemtelen személyem által legelőször jutott azon szeren- 
cséhez, hogy ezen díszes koszorúba fölvétessék, hálás köszönetemet nyil- 
vánitani, s arra kérni a tek. Társaságot, méltoztassék ezen, hazánkban el- 
hanyagolt, s nevéről is alig ismert, de minden tudományok szakába, fó- 
képen pedig a közéletbe s az ipar és mesterségek minden ágába erősen be- 
ható tudományt magasztos pártolása alá venni, s azt fontossága szerint 
ápolni, gyarapíitni. 
Földtekénk fölületének külső alakzata, mind azon számtalan álla- 
tok- és növényekkel, melyek rajta élnek és tenyésznek, azon viszonyok 
szüleménye, melyek alakulásukkor rájok hatottak, s azok lételét, bizonyos 
iránybani kifejlődését föltételezték. Mindennek, az egész életműves és 
életmútlen természetnek ekképen kellett kifejlődnie , mint az előttünk áll. 
Egy, más iránybani kiképezése a természetnek , legalább azon viszonyok 
alatt, melyek közt az történt, már gondolatban is lehetetlen. 
Ha azt kérdjük: vajon mi lehet azon csudálatos egybehangzásnak 
oka, mely szerint a természet minden jelenetei oly szoros összeköttetésben 
állanak, valamint a legtökéletesb gépnek egyes, egy közös célra munká- 
lódó részei: akkor egyebet nem felelhetünk, mint: az örökös és változat- 
lan erői az anyagnak, melyek szerint minden jelenet nem egyéb mint 
ezen erőknek szükséges kifolyása, és melyek egymásrai viszonyos hatá- 
suk által törvényszerűséget hoznak elő, melynek mind, a mi létezik, alá 
van vetve, a víz csöpje szintugy mint a nap véghetetlen tekéje, a legki- 
sebb mikroskopiai állat épen ugy, valamint földünk legiszonyúbb szörnye- 
tegei sat. 
Az anyag ezen erőit megvizsgálni, kikutatni a tűneményeknek 
azok okaikkali összefüggését, a törvényeket megismerni, melyeknek a 
természet véghetetlen összesége hódol, végre mind ezeknek alkalmazta- 
tása a közéletre s annak számtalan szükségeire, ez a természettudo- 
mányok feladata. 
Mi úton érheti el a természetbuvárkodás ezen célját? és juthat 
minden tűnemények okaihoz? Egyedül csak tapasztalás utján. A józan, elő- 
itéletektól ment ügyelés a jelenetekre a gondolkozó észt a tűnemények 
okainak megismertetésére vezeti, melyekból aztán azon törvényeket al- 
M. T. T.ÉVK. VIII. 2. 9 
