A KÖRLÉG A NÖVÉNY- ÉS ÁLLATORSZÁGHOZI VISZONYAIBAN. 783 
annak szénsav- s élenytartalmától függ, hogy annak változtatása alkat- 
részeire nézve egyszersmind a benne élő lényekben s azok alakjában is 
szükségképen változást hoz elő. 
Vajjon lehet-e idővel változást várni a levegőben annak alkatré- 
szeire nézve ? 
Ugy hiszem, hogy e kérdésre némi elhatározottsággal lehet fe- 
lelni. 
A körlég alkotása t. i. azon aránytól függ, melyben a növényor- 
szág az állatországhoz áll, A meddig az egyik a másikkal a mérleget tart- 
ja, vagy a meddig az első az utóbbihoz képest túlnyomó , addig változás 
a körlég alkatrészeiben nem is gondolható. 
Ha azonban az emberi nem , növekedő népessége által, a föld fö- 
lületén mind inkább elterjeszkedik ; a tengéletnek ugyanazon arányban a 
föld fölületéről ki kell szorúlnia. Ezen állapot, melyet jelenleg Európa leg- 
népesebb és műveltebb országaiban, Angliában, Belgiumban, Németalföl- 
dön találunk , idővel az egész földre fogna terjeszkedni; az erdők, me- 
lyek jelenleg a föld fölületének nagy részét elfoglalják, az emberi nem nö- 
vekedő népességének következtében fogynának, azokat ki kellene vágni. 
Mindennek, mi a földön van, növények és állatoknak, engedni kellene 
uroknak, az embernek, ki végre a növényországból csak annyit hagyna 
vissza, a mennyi életének föntartására, szükségeinek fedezésére elkerül- 
hetetlen szükséges. Az egész föld fölülete egy népes konyhakert alakját 
venné fel, mely csak mívelt növényeket táplálna, s melyból minden ön- 
kénytes terményei a természetnek kiszorítva, kiírtva volnának. 
A széneny, mely jelenleg ós erdőinkben van letéve, eredetének 
forrásához , t.i. a légbe mint szénsav térne vissza, mi által annak növe- 
kednie, az élenynek pedig azon arányban fogynia kellene. 
Azonban még más részról is kell tartanunk a szénsav növekedésé- 
tól, s az éleny azon aránybani fogyásától. 
A mindig növekedő műveltség és mind inkább terjeszkedő népes- 
ség következtében, az égő szer szüksége is nó. Ha az erdők legnagyobb 
részét fülemésztettük, annyira, hogy az utána növő fa szükségeinket fe- 
dezni nem képes; akkor kénytelenítve látandjuk magunkat, azon elrejtett 
kincshez nyúlni, melyet a természet, mint az őskor óriási tengélet marad- 
ványait a füld alatt jövő szükségeink fedezésére eltett, kényteleníittetünk 
a kőszénhez folyamodni. 
M. TT. . ÉVK. VIII. 2. 10 
