78 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG ÉRTEKEZÉSEI. 
Földgolyónk száraz részét, melyet időszakonként világtengerben 
fürösztenek a nap meleg súgarai, Flóra bájos leple fedezi, és pedig fel- 
tünő uralkodással az állati élet felett. Sok helyen a mily gazdag a termé- 
szet a növényvilág legpompásb termékeinek előhozásában, oly szegény az 
állatok, kivált a magasbrendúűek tekintetében, mint ezt többek közt a hí- 
res utazó Pöppig is megjegyezte Peruban, a cucherói és pampayacói hegyek- 
ben, min annál inkább csudálkozék, mivel ezen sivatag erdőkben csak 
ritkán történik lövés, a táplálék pedig oly bőséges, mint szelíd az éghajlat "). 
Sokszor a végetlen erdők mélyében halálos csend uralkodik, melyet 
csak egyes madarak kiáltása s a láthatlanul dolgozó rovarok zúgása 
szakaszt félbe. Midőn az utazó a brasiliai partokhoz közelg, mond Charles 
Darwin, már jó távolról hallja a rovarok búgását és csörtetését ?), és még- 
is ha a pompás erdők hús mélyében vándorol, hol a növényzet áltálanos 
bujasága , az ezer színnel játszó új alaku virágok, a soknemú élősdi plán- 
ták s általjában a természet nagyszerüsége elragadja, körülte mély csend 
honolt mindenütt. S tömegre nézve a föld egész golyóját véve is túlhaladja 
a növényzet az állatországot. , Micsoda a cethalfélék s vastagbórűek száma, 
így szól Humboldt, azon sürún öszvenyomult óriási 8—12 lábnyi átmérőjű 
fákhoz képest, melyek a nap-téritői földövet, az Orinoko, az Amazon folyó 
és a Rio de Madeira közt ellepik?" ") S mit lehet az állatvilágban hasonlítni 
azon roppant őserdőkhöz, melyeket ha az ember pusztító kezei részint 
kiirtottak, vagy a tropicus tartományok borzasztó ouragánjai kiszaggattak, 
a messzeágazó gyökerekből csakhamar ismét új, erőteljes sarjadék fejlik 
ki, feltörekvő a mély völgyekből, a szűz erdők teljes fenségében s így 
nem hiába igénylő az örök nevet. 
A földélet jelenségeivel majd mindenütt meglepóőleg találkozunk 
ugyan, de ezen fenséges tüneményt, a föld egyik pontja sem képviseli 
oly nagyszerúleg, mint a tropicus tartományok, hol mind az egyesítve van, 
mit a természet szépet és dicsót hozott elő. A természet, vagyis mint 
Schelling a képző művészetekróli jeles bészédében mondja, a világnak azon 
szent, örökké teremtő ősereje, mely minden dolgokat magából fejt ki, 
s tettmunkásan hoz elő, ugy látszik, hogy miután planétánk kifejlődési 
1) Reise in Chile, Peru und auf dem Amazonenstrome. II. Bd. Leipzig, 1836. 1. 233. 
2) Naturwissenschaftliche Reisen. Braunschweig. 1844. Erster Theil. S. 11. 
3) Kosmos. Entwurf einer pliysichen Weltbeschreibung. Erster Band, Stuttgart u. Tu- 
bingen. S. 371. 
