EGY PILLANTÁS FÖLDÜNK ÉLETÉBE. 81 
csak a gyapjúfa (bombax) áll ellen, melynek hengeres dereka tizenkét s 
több lábnyi átmérójü s melynek minden fákon túl emelkedő, lapos és 
ernyós koronája, délben a függőleges napsugárok ellen, több mint száz 
lépésnyi kerületet árnyékol be. Nagy és a mi tölgyfáinknál kétszerte ma- 
gasb fák pompáznak ott virágaikkal , melyek nagyok és gyönyörűek, mint 
a mi liliomaink. 
S mi a szépséggel elegyített fenséget illeti, első helyen állanak itt 
a növényvilág legnemesb termékei, a pálmafák, ezen magas, karcsu és gyü- 
rús, sokszor töviskes száru fák, feltörekvő és fényes, hol legyezőképü, 
hol szárnyas lombozattal , hol meg fünemüleg fodrozott levelekkel, melyek 
sokszor 180 lábnyi magasságra emelkednek, mint a viaszpálma az Andes 
hegyhátakon. Az alakzatnak minden szépségét egyesítette a természet a 
jagua pálmákban, melyek az aturesi és maypurei zuhatagok gránitszikláit ko- 
szorúzzák s melyeknek sima és karcsu derekaik 60—70 lábnyira emelked- 
vén fel, ugy tünnek elő mint magas oszlopsikátorok, a ceiba fajok sürúű 
lombjai a laurinea-erdók s a Calophyllum és Amyris fajok felett, s 14— 
16 lábnyi hosszu leveleiket csaknem függőleges irányban emelik az ég felé, 
mintegy királyi fenségök jeléül a növények országában. Sokszor, mint a 
. Pirijao-pálma tetejéről, tojásnyi nagyságu, félig biborpiros és szólógerézd- 
ként öszvesorolt gyümölcsök függenek le és emelik a fenséges fa szépségét. 
A pálmafákkal együttjőnek elő a pisangok vagy bananák, a füvé- 
szek Scitamineái és Musaceái, melyek legpompásabb s legnemesb ékességei 
a nedves tájaknak s melyek gyümölcsei fő táplálékúl szolgálnak a forró 
földöv lakóinak. A pisangok nem nőnek ugyan nagyra, de nedvteljesek, 
lágy szövetű, gyöngéd csikozatú, selyemfényes levelekkel. Nem lehet 
festészibb tekintet, mint ily pisangbokrok, magas bambusokkal körülvéve, 
vagy a Mimósák, Gleditsiák, Pocleriák és Tamarindusok gyöngéd szárnya- 
zatú levelkéi, midőn azok ernyós lombjain keresztül csillámlik a tropicus 
éghajlat sötétkék ege. 
A tropicus növényi világnak egyik legkitünőbb vonása, a teker- 
gőző és élősdi plánták. Az oriási fák, széles terjedelmü s gazdag lombozatú ko- 
ronáik által, a meleg és világosság jóltevő befolyását akadályoztatják s ennél- 
fogva a fünemű növényzetet az erdők sötét s hidegnedves beljében elölik ; 
azért az itteni plánták mindig a nap jóltevő sugári felé sietve, a fák olda- 
laira tekergőznek s fülemelkednek azok kevély tetőjéig, a nap életadó su- 
gárit elverendők. Mások a fák derekára ülve diszlenek. A tropicus világ- 
Mt. DAT, ÉVK. VIII. 2. 11 
