82 A MAGYAR TUD, TÁRSASÁG ÉRTEKEZÉSEI, 
ban az Orchideák sokszínü virágaikkal s a Pothos-növények fris zöld leve- 
leikkel épen ugy fedik be a vén érdei fák derekát, mint nálunk a mo- 
szatok és zuzmók. Tekergőzó Bauhineák, Passiflorák és sárga virágu Ba- 
nuisteriák ölelik a fákat körúl. Másutt Cymbidiumok s illatozó vanillák 
fedik be csudálatos alkatú virágaikkal az Anacardium s óriási fügefák de- 
rekát. Gyöngéd virágok fejlenek ki a Theobroma gyökereiből, valamint a 
Crescentiák s Gustavia kemény durva héjából. A virágok és levelek ezen 
bőségében az öszvetekergőző plánták zavarában s buja növéseiben, sok- 
szor nehéz kitalálni, melyik törzsökhöz tartozik e vagy ama virág, e 
vagy ama levél. , Egyetlen egy fa, így szól Humboldt, Paulliniák , Bigno- 
niák és Dendrobiumokkal fölékesítve, oly növénycsoportozatot képeznek, 
melyek egymástól szétválasztva tetemes földet födnének be ")." Nagy és 
nedvteljes, különkülönféle alakú s vastagerű levelek, meglepő tekintetet 
adnak ezen élősdi plántáknak. Virágaik, milyeket a képzelet alig tud ma- 
gának teremteni, ezerféle alakú valóságban tekintgetnek ittle feléd. A Mag- 
daléna folyó árnyékos partjain, Déli-Amerikában, tenyészik egy tekergőző 
Aristolochia, melynek virága négy lábnyi kerületű, s melyet azindus gyer- 
mekek fejökre huznak. A délindiai szigetcsoportban a Rafflesia virága 
csaknem háromlábnyi átmérójü, és 14 fontot nyom. Az Orinoconál a Bauhi- 
nia levéltelen ágai sokszor negyven lábnyi hosszúak, melyek részint füg- 
gólegesen esnek le a magas Swieteniák tetejéről, részint hárántosan fe- 
szítvék ki, mint az árbockötelek, melyeken a tigrismacska csudálatos ügyes- 
séggel mászkál fel s alá; részint emberkarnyi vastagságu íveket képeznek 
egyik fáról a másikra , melyek sokszor a legcsudálatosb alakban lebegnek 
feletted a levegőben. 
Ezen roppant életerő a föld ezen boldog tartományiban, az egyen- 
lő melegség s tápláló esők által örök friseségben tartatik. Jelleme annak 
a híres utazó Pöppig szavai szerént, hogy semmi időszakban sincs szüksé- 
ge a nyugalomra s változatnélküli munkásságban teremt, bármily sebes- 
séggel tétessék is semmivé az, mi már életbe lépett, más teljes viszonyban 
levő befolyások által. Ezen határtalan, mindent a legborzasztóbb sebes- 
séggel megragadó szétbomlással, a teremtettnek rövid ideig tartásával S 
nyomtalan elenyészésével, mi a tropicus tartományokban minden lényt, 
7) Ansichten der Natur. Zweiter Band. Stuttgart und Tübingen, 1826. P. 44. 
