92 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG ÉRTEKEZÉSEI. 
A teremtés végetlen láncának szélsőségeit egyébiránt mély titok 
fedi, melyet véges elménk legnagyobb megszorításai sem lesznek soha ké- 
pesek eloszlatni. Ha planétánk legparányibb s érzékeink legjelesb músze- 
rei által sem tapasztalható lényeiról, melyek földünk felszinének minden 
pontjával öszveolvadnak, felemelkedünk a felettünk ragyogó eg boltjára, 
melynek sorompóin a halhatatlan Herschel keresztültört (coelorum perru- 
pit claustra), mint uptoni szép sirkóirata mondja, itt ugyan azon végetlen- 
ség tünik fel tudvágyó lelkünk előtt, mint amott. Ehkrenberg szerint egy 
köbhüvelyknyi bilini sikárpalában, negyven ezer millió kovakónemü pán- 
célja van a Gallionelláknak. Az ég boltján, melynél, mint Kazt mondá, 
nincsen csudálkozásra méltóbb s fenségesb látvány az emberre nézve , mi- 
dőn az éj csendében, pompás csillagszőnyegét fültárja fejünk felett, 
puszta szemeinkkel csak valami nyolc ezer csillagot szemlélhetünk. De 
ha fölfegyverzett szemekkel tekintünk az ég kék ürébe, az aether tiszta 
rétegein keresztűl, számlálhatlan fénypontok fejlenek ki előttünk. Az id. 
Herschel, egy óránál kevesebb idő alatt, kétszáz ötven ezer csillagot látott 
átmenni óriási teleskopiuma látmezején s ugyan ő a tejútnak teleskopium által 
megkülönböztethető állócsillagait tizennyolc millióra becsülé. S hány mil- 
lió égi testet nem vagyunk mind eddig képesek legélesb műszereink 
által fölfedezni? S hány bujdosó szállong láthatlanul a világ ürében, mely- 
ben , mint a nagy német csillagász Kepler mondá, több üstökös van, mint 
halaz oceán mélységében! S hány csillaganyagot rejtenek a ködfoltok, 
melyekből már harmadfélezeret számlálnak s határoztak meg a csillagá- 
szok, melyek tán évezredek sót milliárdok lefolytával tünendnek fel tisz- 
tán a világ nagy kertjében. Igy tünnek el a végtelenségben a teremtés leg- 
nagyobb és legparányibb termékei, égi testek és ázalékférgek. 
s itt az elméletnek gazdag mezeje nyilik meg előttünk. Planétánk 
csaknem egész felülete egykori lények fölelemzett részeiból , növényi és 
állati életművek maradványiból áll. Az életnek ezer meg ezerféle alakja 
fejlik ki minden pillanatban, de a természet épen oly hirtelen megsemmisí- 
ti azokat s új lényeket ébreszt életre. És épen ott, hol a föld életdússága 
legmagasb fokát érte el, mint a naptérítők alatti tartományokban, uralkod- 
nak halál és élet, legszembeszökőbb s legborzasztóbb felváltásban. Az életleg- 
termékenyebb erének szüleményei, a természet kimeríthetlen gazdagsá- 
gának legbámulatosb képviselői épen oly hirtelen enyésznek el planétánk 
felülétéről, mint a láttehetségünket futó parányok , s a legfényesb értel- 
