EGY PILLANTÁS FÖLDÜNK ÉLETÉBE. 93 
miség és a legparányibb életszikra hordozói egy porszembe olvadva szolgál- 
nak egy új, de ismét múlékony életművezet alkat- vagy tápszeréül. És igy 
tünnek el egymás után a hatalmas természet legdicsóbb remekei, igy 
enyésznek el egész nemzetek, melyek egykor fényes szerepet játszának, s 
nyomtalanul porlanak szét az idők viharában örökkévalóságra számított 
műveik ; de az ég boltján ragyogó csillagok épen oly fris fényben lövellik 
le földünkre sugaraikat, mint midón Mózsest Midia sivatag pusztáin ve- 
zérlék s Homért szent lángokra buzdíták; és az elhúnyt lények sírhalmai 
felett új meg új élet virúl ki földünk kebléból, melyben az örök ifjuság 
dús ereje honol. 
