106 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG ÉRTEKEZÉSEI. 
ti határozottság mivolta tartalom és alakból áll, következőleg önmagát té- 
ve teszi eredeti tartalmát és alakját. A tartalom és alak, mielőtt tétetnek, 
a véges vanyban csak tehetékileg vannak. Midón tétetnek, a vany által, mint 
ok által, megvalósíttatnak. Minek következtében mindenik vany, ok. Meg 
kell azonban jegyezni: hogy a véges vany önlétét s általa saját eredeti ha- 
tározottságát téve csak azt teszi, mit a végetlen vanytól vett. Ennél fogva 
a végetlen vany a véges vanyokat létesítvén, ezek végetlen oka gyanánt 
nyilatkozott meg. E végetlen ok — isten. 
Továbbá a véges vany az által véges, hogy kivűle más vanyok is 
léteznek, miket megkorlátoz s mik által megkorlátoztatik. És ez belső tar- 
talmi szükségénél fogva történik. A véges vanyok tartalmában a végetlen 
vany tartalma nyilatkozik meg. Tehát, mivel a végetlen vany tartalma is 
végetlen, mindenik külön vett véges vany hiányt foglal magába, mely a 
többiek által egészíttetik ki. Tehát minden külön vany föltéte a többiek hat- 
hatásának, és a többi föltéte mindenik külön vanyénak. E kölcsönösen 
föltétezett hatás közvetlenül mozgásnak neveztetik. Tehát az egymásra 
kölcsönösen ható vanyok okai a mozgásnak és ennél fogva bírniok is kell 
az arra szükséges erővel. De a véges vanyok mozgásbani hatásának végső 
föltéte a végetlen vany: tehát a mozgásban ható vanyokra nézve vegső 
a) mozgás ok vagy is általányos mozgáseró a végetlen ok. És 
ezen általányos mozgáserő — isten. 
Az eddig felhozottak után az is világos, hogy a véges vanyok ren- 
deltetése a végetlen vany öszszerű kitüntetésében áll ; valamint az is, hogy 
e kitüntetés a nélkül, hogy a vanyok egymásra hatva egymás eredetileg 
meghatározott sajátságait fejlésnek indítsák, lehetetlen. Midőn a vanyok 
egymásra hatnak, egymásban azon eredeti határozottságot hozzák fejlési 
mozgásba , mely bennök szunnyadoz. Teszi tehát a véges vany önmagát, 
midőn a benne megindított fejlést, más vanyok segedelmével, önképező- 
leg folytatja. Miból látszik, hogy mindenik vany önmaga föltétezett oka 
saját képezésének. A bennök levő képező ok képező erőnek mondatik. 
Ámde a föltétezett képező erő csak nyilatkozmánya a végetlen oknak; kö- 
vetkezőleg 
A) a végetlen képező erő, maga a végetlen ok. És e végetlen ké- 
pező erő — isten. 
A mozgáserő véghez viszi, hogy a vanyok egymásra kölcsönösen 
hassanak. A képezéserő véghez viszi, hogy a vany tartalmának eredeti 
