108 A MAGYAR TUD. TÁRSASÁG ÉRTEKEZÉSEI. 
tározott létü vanyok is. Az egymáshoz ilynemúleg viszonyló vanyok egy- 
más mellett vannak ; innen a térbeli rend. 
Midón pedig a meghatározott létü vanyok egymásra kölcsönösen 
hatva a bennök rejtező erőket fejlésre és így öntevésre izgatják, fejle- 
ményeik egymásutánisága által teszik az időbeli rendet. 
Végre a tér és időben egymásra ható s egymást kölcsönösen önte- 
vésileg is föltétező vanyok kelesztik az életrendet, mely a tér és időbeli 
rend egysége. ; 
Láttuk azonban már fenebb, hogy a végetlen lét léte azonegy a 
véges lét létével s azon kivül nem levén, abban megnyilatkozik. Nem azon, 
mindenen keresztülható kapcsolék-e tehát ő, mely az egymást kizáró és 
egymást kölcsönös fejlésre izgató s életben föltétező véges vanyokat rend- 
szerezi és egy egészbe olvasztja össze? Röviden 
d) ő a végetlenül meghatározott természetrend —isten. E rendben 
mindenik egyed tagadja a többit; mert mindenik egy neki saját tartalmat 
tesz, és ugyanazon oknál fogva a többi is tagadólag viselkedik minden kü- 
lön vett egyed iránt. Mindazáltal mindenik föltéte levén a többi hatásának, 
egymás iránt igenlóleg is viselkednek. A viszony, mely közöttök van, ré- 
szint tagadó, mivel mindenik kizárja a többit öntevése sajátságainál fog- 
va; részint igenlő, mivel öntevése a többi által határoztatik meg s azokra 
viszont meghatározólag vonatkozik. 
Önként folynak ezekből a következő kérdések: Mi által történik 
az itt kiemelt önigenlés és öntagadás? Mi által a többi igenlése és tagadá- 
sa? Az egyed önmagát igenelve önmagát bizonyos módon teszi, e bizonyos 
mód bizonyos sajátságokat szül, mind a kettő pedig az egyed eredeti meg- 
határozottságának lényegéből következik. Tehát mindenik egyed egy neki 
tulajdon tevésmód vagyis törvény által teszi önmagát a tünelékekben. A 
tünelékek sokfélék és változók : ellenben az egyed törvénye, mint lényege 
az eredeti meghatározottságnak , egyszerű és állandó. Valamint tehát sok, 
eredetileg meghatározott vany étezik: ugy sok törvény is van, mert min- 
denik csak eredeti törvénye szerint teheti önmagát. 
De a véges vanyok önmagokat téve csak azon tartalmat tehetik, 
melyet bennök az önmagát tevő végetlen vany tett; azért a végetlen vany, 
mely valamennyi végesen átömlik, s mindeniknek létével annak tartalmát 
és törvényét is teszi, azon általányos egyetemesség, mely egyszerüségében 
